Isanda lauas
Tere tulemast saatesse Isanda lauas!
Selgi korral on meil kallis külaline.
Tere tulemast saatesse, Jussi Latvala!
Aitäh!
Sinul on olnud rõõm kohtuda Jeesusega juba noorelt.
Sa olid siis 7-aastane. Räägi, mis juhtus Põhjamaal?
Hobusega toodi evangeliste Kesk-Soomest.
Tulijad olid noored neiud kitarridega.
Nad hakkasid seal koosolekuid pidama. Nad tulid meile.
Seal pidi peetama 3 koosolekut, aga tegelikult pidasid nad
42 koosolekut järjest.
Sel ajal tuli usule umbes 30 noort.
Näiteks minu nõbud ja paljud teised sugulased. Nii jätsin ka
mina 7-aastasena oma patud Jumala kätte.
Kogu pere sai siis päästetud?
Isa ja ema olid varem päästetud, aga 2 venda tulid siis päästmisele.
Väga tähelepanuväärne hulk ühes külas! -Jah, seda küll!
Norinkülas oli vabakirik, mis praegugi töötab.
Nüüd nopib ta neid vilju!
Elasid Põhjamaal, aga su tee viis sind Tamperesse.
Jah, tegin seal tööd, ajasin firma asju.
Sul oli oma firma?
Jah, isegi 3 firmat, kuni olin sunnitud need üle andma
parematesse kätesse.
See oli uue alguse aeg.
Mis sellele järgnes?
Jumal hakkas mind kõnetama!
Ma olin spordi tõttu aktiivsest koguduseelust võõrdunud.
Tuli aeg, mil Jumal hakkas mind öösiti üles äratama, Ta ütles:
Jussi, armastan sind ja tahan sind uuesti oma töös kasutada.
Tahan, et viiksid lapsed pühapäeva- kooli. Meil kasvas 3 tütart.
Üritasin algul vabandada, et on naise ülesanne pühapäevakooli viia.
Mina üritan firmaga toime tulla! Jumal oli kindlalt teist meelt!
Sain eriliselt äratatud ja seetõttu läksin baptistikirikusse
ning andsime end uuesti Jumalale.
Siis läksid sa ka ise õppima?
Läksin Tampere Piiblikooli vabakuulajaks.
Seal olin kui Gamalieli jalgade juures õppimas.
Õppisin terve aasta Piiblist Jumala teid tundma.
Jumala sõnum sulle ja üles äratamine öösel
oli sinu jaoks kindlasti eriline sündmus?
See oli eriline sündmus.
See oli kestnud juba umbes pool aastat
ja Jumal ikka kutsus mind ja ütles: Mul on sinule ülesanne!
See ülesanne sai mulle selgeks.
Ühel ööl kogesin, et nüüd on see hetk käes!
Ütlesin Jumalale:
Olen siin nüüd tervenisti, võta mu elu - Jumal võttiski!
Padigi oli mu pisaraist märg,
aga mu naine ei teadnud sellest veel midagi!
Poole aasta pärast andis temagi oma elu Jumala kätesse.
Sinu ja kogu su pere elu muutus sel hetkel.
Jah, elu muutus täielikult ja tütredki hakkasid vähehaaval
seda muutust märkama. Nad olid head ujujad.
Neil oli 20-30 Soome meistritiitlit ujumises.
Tütred valmistusid Moskva olümpiamängudeks.
Kuid ka nemad said päästetud ja tahtsid minna pigem
koguduse suvelaagrisse ja olla koos noortega.
Nad olid 12-14-aastased ning tippsport nõudis
igapäevast pingsat harjutamist.
Tähendab - Jumal jõudis oma plaanidega ette!
Tampere koguduse pastor ütles, et
sport nõuab samuti pühendumist.
Parem on kui Jumal saab kasvada ja inimene väheneda.
Sellist teed oleme käinud ja seda teed käia on rõõm.
Rääkisid spordist, siin vahepeal pean ütlema, et
paljudele on sport muutunud ebajumalaks.
Mitte ainult sportlastele vaid ka vaatajatele.
Teisalt võib öelda, et usklike sportlaste kaudu on
on ka teised saanud päästetud ja see on võimas asi.
Kuid tõsi on see, et saavutused kasvatavad seda inimest ennast
ja Jeesuse Kristuse eesmärk meie elus võib ununeda.
Jumala plaan sinu elus juhtis sind pastori ülesannetesse.
Ma õppisin Tampere Piiblikoolis vabakuulajana
pastor Joukko Neulaneni juures.
See oli eriti meeldiv aasta.
Kooli lõpetamise järel kutsuti meid Kajaani baptistikogudusse
töötegijaiks. Seal algas ärkamine, mis oli rohkem nagu alkohoolikute
ärkamine, aga see andis väga hea tulemuse.
Võib öelda, et meil oli seal hea väike ärkamine.
Alkohol oli seal kindlasti palju hävitustööd teinud?
Jah, alkohol oli seal palju inimesi hävitanud.
Meil oli selline imeline nägemus sellest tööst ja need, kes hakkasid
ohverdama väikesest päevarahast, hakkasid sõltuvusest kiiremini
vabanema. Seejärel leidsin nad endale abikaasad.
Pidasime palju pulmapidusid. Igal aastal abiellus 5-6 noorpaari.
See oli edukas aeg.
Ütlesid, et nad hakkasid ohverdama. Neil oli kindlasti väike sissetulek.
Jah, algul nad imestasid, et kuidas sellest väikesest
päevarahast või pensionist ohverdada.
Nad said õpetust, et kindlasti tasub ohverdada,
sest Jumal märkab meie südame olukorda.
See on meile proovikiviks.
Need, kes otsustasid anda, kes panid ohvri koguduse kassasse,
nad on veel tänaselgi päeval usus.
Nad leidsid omale abikaasa ning paljudel on suured,
8-liikmelised perekonnad.
Olen märganud, et Soomes on vahel raske mõista
Jumalale ohverdamise mõtet.
Inimesed hoiavad rahast kinni, kartes, et see kaob.
Minagi olen õpetanud, et see, mille ohverdame,
on seeme ja Jumal on tõotanud sellele
30, 60 ja isegi 100-kordset kasvu.
Tähendab - seemne andmine toob õnnistuse.
Nad märkasid, et nii see oli!
Sa läksid ka teistesse linnadesse.
Meid kutsuti töötegijaiks Varkause linna.
Elasime seal 5 aastat.
Töö seal oli täiesti erinev eelnevast.
Tegime noortetööd koolides ning päästetud sai umbes 20 noort.
Mina vanema mehena tegin noortetööd
käisin koolides ja ärkamine tuli!
20 noorest 19 täitus Püha Vaimuga.
See oli tõeline elu, mis valmistas palju rõõmu. Tegime palju
evangeeliumitööd tänaval. Teenisime raha koristades
lammutatud majade asemeid.
Selle rahaga andsime 15 noorele võimaluse Iisraeli reisiks.
Seejärel läksime Turu linna.
Seal tegutsesin koguduse - ja misjonitöö juhina.
See sidus mind väga tugevalt misjonitööga.
Just sellest misjonitööst järgnevalt räägimegi. Said selle kohta
konkreetse nägemuse. Läksid Põhjamaale ja seal tegutsedes
oled seda tööd teinud.
Ida-Eestis oli meie tööst kuuldud ja sealt tuldi meid külla kutsuma,
et me tutvuksime nende koguduse raske olukorraga.
See oli hiljuti rajatud kogudus asotsiaalses piirkonnas.
Seal oli Rummust ja teistest vanglatest vabanenud mehi, kes
vanglas istunud isegi 40 - 50 aastat.
Kooli minevatelt lastelt varastasid nad seljakotte,
nii pidi lastel nii kooli minnes kui tagasiteel olema saatja.
Selline oli olukord, kui meilt abi paluti.
Me läksime neile appi.
Tänasime Jumalat, et me ei pidanud tervet Eestit läbi käima
vaid saime sealsamas evangeeliumi kuulutada.
Selles piirkonnas on ilmselt palju venekeelseid inimesi?
Sel ajal umbes 90% elanikest, praegu 86%, s.o. ligikaudu 350 000.
Kuidas seal praegu on? Kas alkohol on suur probleem?
Jah, alkohol ja narkootikumid on Ida-Eestis suureks probleemiks.
Algul, kui abikoormaid viisime, olime sunnitud lihatooted
tolli eest ära peitma.
Meil oli vana auto, mis oli isegi natuke kaldu.
Liha hakkas teel sulama.
Ühe koguduse õuel kogunesid koerad auto ümber,
kuna sealt tuli liha lõhna.
Nad järgnesid meile ühe kiriku juurest teise juurde. Käisime 8
koguduse juures ja koreakari oli kogu aeg kaasas. 60 - 70 koera.
Kahe kuu pärast tuli külm talv, koeri polnud enam kusagil näha.
Küsisime, kus koerad on?
Meile vastati, et politsei on nad ära viinud.
Hiljem olime ühe kogudusevanema juures ööd.
Tema ütles, et tegelikult need koerad söödi ära!
Millal see oli? -See oli umbes 8 aastat tagasi.
Tähendab, küllalt hiljuti?
Praegu on seal vaid üksikud koerad.
See oli meilegi üllatus.
Olete teinud tähtsat tööd ja teete veelgi, kui viite sinna toitu.
Praegu oleme suutnud viia iga nädal - 12 aastat iga nädal üks koorem.
Olete näinud ka Jumala imesid, inimesed on saanud terveks.
Sa rääkisid ühe sellise juhtumi.
Jumal on õpetanud seda tööd.
See on olnud küllaltki raske.
Kui me Eestisse sõidame, siis oleme kogu öö magamata.
Me peame koosolekuid ja käime ka üksikute inimeste juures.
14-15 inimesest koosneva rühmaga külastasime raske puudega inimesi.
Ühte kodu olime aidanud mitu aastat.
Olime viinud sinna pehmeid mänguasju.
30-aastased poisid, kes arengutasemelt olid
4-5 aastase tasemel.
Keegi neist õieti rääkida ei osanud.
Mänguasjad olid põrandal, poisid olid omale valinud mitu tükki -
kokku umbes 30. Ütlesin neile, et täname nüüd Taevast Isa,
kes on andnud meile Soomest nii häid isasid ja emasid.
Nemad on need mänguasjad teile saatnud ja
oleme saanud need teile tuua.
Mängivad lapsed mõistsid tõlgi abil, et nüüd me palvetame.
Ma hakkasin tänama Jumalat selle kodu eest
ja Soome isade ja emade eest, nende saadetud asjade eest.
Tänasin mänguasjade eest ka.
Samal ajal oli üks tüdruk diivanilt alla tulnud.
Tal oli täiesti liikumatu jalg.
Arstid olid öelnud, et ta ei saa mitte kunagi kõndida. Kuid tüdruk
kõndis 5-6 m minu poole, haaras mul kätest kinni ja kõndis kogu see
aeg kui silmad kinni palvetasin. Ma ei teadnud, mis oli juhtunud!
Tüdruku ema hakkas kõvasti hüüdma: Jussi, Jussi - see laps pole mitte
kunagi kõndinud ja arstid ütlesid, et ei hakka mitte kunagi kõndima.
Näitas arsti pabereid.
Ema ütles, et järgmisel nädalal kui sa tuled,
siis see laps tuleb joostes sulle vastu.
Nii terved jalad olid ja me imestasime väga.
Juha Viljamaa Lõuna-Põhjamaalt, läks järgmisel korral koormat viima
Ta oli jõudnud selle pere maja juurde - aias valvas koer
Juha helistas mulle, rääkis nuttes, et see tüdruk tuleb talle kõndides
vastu! Kingad on küll valesti jalas, aga ta tuli väravat lahti tegema
ja koera kinni hoidma. Jumal teeb selliseid imelisi asju.
Rääkisid palvetamisest - jah, palve on tähtis!
Jumal on õpetanud paluma. Poole aasta jooksul olen pannud
äratuskella neljaks äratama ja lähen oma palvekambrisse.
Piiblikooli juhataja ütles kord, et võta kaasa paber ja pliiats
ning pane kirja, mida Jumal sulle räägib kui oled tunni juba palunud.
Mulle oli ühest tunnist vähe!
Joukko Neulanen oli andnud mulle nõu,
kirjutada üles naise ja enda sugu- laste nimed ning nende koguduste
liikmete nimed, kus olete viibinud ja ka tuttavate nimed. Minu palve-
raamatus on nüüd umbes 660 nime.
Palves olles loetlen neid Jumalale. Keegi ütles, et see on nagu telefo-
niraamat, ei tasu lugeda nii. Aga Seppo Salomäe, Joukko ja Maarit,
nende õde, said päästetud! Näitasin saatanale seda raamatut ja
ütlesin, et jälle sa valetasid! Need inimesed said päästetud, sest ma
palusin nende eest! Me jätkame palvetamist!
Olen oma palvekambris kirjutanud üles, mida Jumal mulle ütleb.
Sageli on Jumal öelnud: Jussi, mine uuesti magamistuppa, ärata
oma naine. Palu temalt andeks eilse käitumise pärast.
Sa kurjustasid oma naisega ja sa ei palunud õhtul temalt andeks.
Sa läksid ainult teisele voodipoolele magama.
Läksin siis kella viie paiku kambrisse, äratasin naise,
palusin talt andeks ja andsin musi põsele.
Alles siis läksin uuesti palvesse.
Teine asi seal paberil oli: Jussi, pane televiisor ära!
Siis ma ütlesin Jumalale: Oh ei, see on liiga raske ülesanne!
Ma olen sportlane ja varsti tulevad olümpiamängud!
Jumal ütles aga, et sa vaatad telerist küll uudiseid,
aga seejärel kõike muud kasutut.
Sul ei jää Piibli lugemiseks aega!
Ma ise ei mõtle nii vaid see oli Jumal,
kes minuga nii rääkis.
Mu vend oli mulle hiljuti andnud uue laia ekraaniga televiisori
ja kahju oli panna uut televiisorit ära.
Kuigi tundsin endas võitlust, lubasin Jumalale,
et panen teleri kõrvale.
Naine ärkas kümme minutit enne seitset, tuli mu juurde ja ütles,
vaatame uudiseid. Ütlesin, et enam ei vaata, sest olen Jumalale
lubanud, et panen televiisori ära. Tema vastas, et see on hea, paneme
jah, sest sa kogu aeg vaatad seda ja aeg läheb raisku.
Ta ütles, et vaatame veel neid uudi- seid ja lülitas televiisori sisse.
Samal hetkel plahvatas televiisor pauguga ja suitsu tuli.
Tõmbasin suure põrandavaiba selle kustutamiseks. Seejärel pidime 3
päeva tuba tuulutama, et põlengu lõhnast vabaneda. Ütlesin, et küll
kurjusel on hirmus hais. Oli tõesti kirbe hais.
Olime rõõmsad, kui lükkasime koos naisega kuuma televiisori välja.
Mida sa mõtlesid - sa teadsid ja olid lubanud Jumalale
kuid siis otsustasid veel televiisorit vaadata.
See juhtum kindlasti kõnetas sind?
Me kogesime, et Jumalal on neis asjus tõsi taga.
Ta tahab, et see, mida ütleb, oleks vajalik ka meie meelest.
Me ei peaks lubama asju, mida me ei suuda täita.
Jah! Sa rääkisid sellest loetelust kui palvetad sadade sugulaste ja
teistegi eest. Sellises palves võid ju mõistusega mõelda, et see on
lihtsalt nagu korrutamine
Paha arvates ei tasu palvetada.
Aga Jumal saab just siis inimestele päästmise tuua kui palume.
Küsimus on kuulekuses.
Meeleparandus algab iseendast:
Jussi, mine magamistuppa, palu andeks, paranda meelt!
Kui oled andeks saanud, on nii hea paluda
ja palvetööd jätkata.
Siis on võimalik kuulda Jumala kõnet - mida Ta ütleb.
Kui televiisor plahvatas, andis Jumal mulle 2 nime.
Ma pidin seejärel helistama ühele insenerile Tamperesse.
Jumal ütles, et nüüd on tema meele- paranduse aeg. Helistasin ja ta
vastas: Jah, olen patune mees, aga ega sellisel viisil saa meelt
parandada kui sina oled Norinkülas ja mina Tamperes.
Ütlesin, et Jumal on vaim - Ta on samal ajal nii Ameerikas, Venemaal
Eestis, Tamperes kui Norinkülas! Jumal kuuleb meid praegu! Kui nüüd
tunnistad oma patud, palud andeks, siis õnnistan sind siit, et saaksid
andeks. Ta vastas, et teeme nii!
Õnnistasin teda, et ta saaks andeks.
Õhtul oli ta Tampere kontori juha- tajale helistanud ja ütlenud, et
sai hommikul päästetud. Vähem kui kahe nädala pärast ostis ta
koorma-auto ja hakkas sõitma meie sõite. Nii toimib Jumal!
Sa rääkisid ka ühest täiesti võimatust olukorrast.
Te pidite viima enne Jõule 16 koormat Ida-Eestisse.
See oli jälle üks Jumala imedest! Oli tõeline soov teenida Jumalat.
Ütlesin Jumalale, et novembris-det- sembris peame viima 16 koormat
Eestisse. Tänavalapsed peavad saama kingid - 3000 jõulukingitust.
Need pidid minema tänavalastele, suurperede- ja üksikvanemaga lastele
Nad vajavad ka toitu - igas koormas 1000-1500 kg.
Nad vajavad ka uusi riideid jõuluks!
Nii rääkisin ma Jumalale!
Ütlesin, et ei ole enam aega pidada koosolekuid, et raha koguda.
Teadsin, et pensioniarvel on 300 eurot ja humanitaarabi korjanduse
arve peal on 200 eurot, kokku 500. Ma ütlesin Jumalale, et ostan 500
euro eest autokütust ja lähen seda koormat viima.
Sinu omad on maad ja mannad - jää Sina siia raha hankima. Meil
oli Jumalaga selline tööjaotus. Läksin koormat viima. Saabus 3.
november. Üks autojuhtidest, kes ka arvutiasju ajab, tuli välja ja
hüüdis, et Jussi, miks on me arvel nii palju raha? Ütlesin, et kuidas
saab seal palju olla kui just tühjendasin selle arve.
Ta ütles, et keegi on arvele kandnud 10 000 eurot.
Olin Jumalale rääkinud, et 16 koorma viimine maksab 7600 eurot.
Jumal aga oli arvestanud, et meil on vaja autole ka uusi rehve.
Nii saime autole uued rehvid ja viisime need koormad enne jõule.
Olime väga tänulikud Jumalale.
Silmis olid pisarad, aga need olid rõõmupisarad Jumalale.
Sa teed seda tööd kogu aeg usus.
Sõidad sinna ja koged erinevaid olukordi.
On tähtis, et saaksid vastuseid ja julgustust.
Jumalal on vahel naljasoon!
Meil oli algul vaid sõiduauto ja siis koorma-auto.
Me käisime seal alati ka kirikus.
Olime kokku leppinud, et ei lähe kunagi kahekesi
vaid, et võtame ka naabrivanaemasid kaasa.
Me võtsime neid ette kabiini ja minu naine
pidi minema kaubapoolele.
Talvel oli seal külm, suvel tolmune. Palvetasin selle pärast.
Kui läksin välja, tegin paarkümmend minutit tööd, siis mulle helistati.
Küsiti, kas olen Jussi Latvala, kes teeb Eesti-tööd. Ütlesin, et jah.
Helistaja oli olnud hommikul palves ja Jumal oli öelnud,
kui nad olid ostnud uue auto ja küsinud, kellele anda vana.
Heas korras automaatkäigukastiga Volvo, millega sõidetud 220 000 km.
Nad ütlesid Jumalale: Me ei tunne siin kedagi, palun ütle, kellel seda
vaja oleks? Jumal oli kaks korda sosistanud kõrva: Anna Latvalatele!
Mäletas, et olin olnud Kauhajõel nelipühikirikus jutlustamas ja oli
seal kuulamas. Nad ei tundnud kedagi, kuna olid kolinud sinna
Lapimaalt. Nii saime auto ja olime rõõmsad ja Jumalale tänulikud.
Taas me mõlemal pool telefonitoru nutsime!
Tore on kuulda asjadest, mida Jumal teeb.
Suhtlemises Jumalaga peab olema väga tundlik seda tööd tehes.
Jah, see sõltub palvetest, kuna need asjad on väga suured!
Mu naine mõnikord nutab kui paneb laste jaoks asju kokku.
Viimiseks peaks olema uusi asju, aga alati ei ole.
Kord enne jõule läksin lauta.
Mu naine ütles, et jõuluks peaks lastele kinkima uusi asju,
aga meil polnud.
Ta tühjendas nuttes ja palvetades kotte. Ütlesin Jumalale, et see on
nüüd märg palve meie emalt, et küll Jumal kuuleb. Möödus umbes nädal.
Valio juhataja helistas, et tal on 3000 võipakki tänavalaste jaoks.
Turu linna tollist helistati, et annavad meile 6000 paari kingi
ning seejärel helistas Mannaabi, et neil on 3000 kg shokolaadi.
Halpahallist helistati, et neil on 11 kaubaalust vabaajarõivaid
tänavalaste jaoks. Tulge vaid järele!
Kogu aeg, kui Hanna, mu naine seda kuulis,
tuli temalt tänupalve Jumalale.
Sinuga võiks vestelda veel kaua, aga kell on kiiresti käinud
ja nüüd on aeg palvetada vaatajate eest.
Vaata, mida Issand nüüd sulle annab.
Mul on siin selline piiblikoht Johannese 15. peatükist:
Kui te püsite Minus ja Minu sõnad püsivad teis,
siis paluge, mida te iganes tahate ja see juhtub teile.
Martti, see on ennekõike Sõna meile.
Jumal ise tahab viia meid edasi.
Ta nõuab meilt meie osa täitmist ja kui me oma osa oleme
Temale andnud, siis Tema võtab meid täielikult.
Tänan Sind, Taevane Isa, et Sa kuuled meid!
Tänan, et Sa õnnistad Marttit ja tema sõpru ja seda tööd,
mida siin tehakse.
Tänu, et Sina annad jõudu, nägemust!
Sa tahad vaatajatele ütleda: Usaldage mind!
Mina armastan teid, mina tervendan teid,
hoolitsen teie eest! Mina viin teid edasi!
Ärge kahelge selles vaid usaldage mind!
Mina hoolitsen teie asjade eest! Jeesuse Kristuse pühal nimel!
Aamen! -Aitäh, Jussi!
Teil on juulikuus Ida-Eestis sündmus, kus on õpetust
ja räägi sellest lähemalt.
See on suur sotsiaaltöö missioon. Jumal ütles, isegi vaatasin üles,
kust see hääl tuli: Jussi, korralda Ida-Eestis, Jõhvis suurmissioon.
See on me piirkonna kese, üritus toimub staadionil. Ütlesin Jumalale:
Saada keegi noorem. Jumal ütles: Korralda suur Sotsiaaltöö misjoni-
koosolek. Olen juba harjunud Jumalale kuuletuma!
See toimub 16.07- 18.07.
Me viime sinna ka sotsiaalabi: abivahendeid,
haigla - ja noore ema pakke 600 tk.
Olukord on selline, et kui emad lahkuvad imikuga haiglast,
ei saa nad midagi kaasa.
Aitäh Jussi, et tulid saatesse vestlema.
Tahan meie kõigi poolt õnnistada seda väärtuslikku tööd,
mida Ida-Eestis teete.
Teie kaudu saavad abi paljud lapsed.
Õnnistust sulle! -Aitäh!
Tõlge Helve Soodla Subtiitrid Ruth Tolmusk