Tervetuloa Isännän pöydässä -ohjelmaan.
Minulla on täällä joka kerta erilaisia henkilöitä.
Tällä kertaa on hyvin mielenkiintoinen henkilö, -
joka on urheilumaailmassa hyvin tuttu.
Hän on kirurgi Sakari Orava. Tervetuloa. - Kiitoksia.
Tulit tänne Naantalista, mutta et ole Naantalissa syntynyt.
Missäpäin olet syntynyt?
Olen syntynyt Kokkolassa, Keski-Pohjanmaalla.
Isäni on syntyisin Etelä-Pohjanmaalta, Lappajärveltä, Kärnän saaresta.
Olen elämästäni pisimmän ajan viettänyt -
armeijassa, opiskelussa ja työssä Oulussa.
Eli kaikki Pohjanmaan lohkot, -
Etelä-, Keski- ja Pohjois-Pohjanmaa ovat tutuimpia.
Voi sanoa pohjalaiseksi. - Kyllä.
Potilaatkin joskus äänestä ja puheesta kuulevat sen ja sanovat: -
"Tohtori ei ole Varsinais-Suomesta vaan Pohjanmaalta."
Se pitää paikkansa.
Ohjauduit armeijan jälkeen lääketieteelliseen -
ja sitä kautta sinusta tuli kirurgi.
Olet erikoistunut nimenomaan urheilun piirissä.
Tietysti olet tehnyt laajemminkin -
mutta erityisesti viimeiset vuosikymmenet sillä alueella.
Kerrotko vähän, miten ohjauduit lääketieteelliseen -
ja miten elämäsi ohjautui siihen, mitä on tapahtunut?
Kouluaikana ei ollut harmainta aavistusta, mikä minusta isona tulee.
Tosin kaikki luontoon liittyvä, biologia oli kiinnostavaa.
Olin myös hyvä piirtämään ja maalaamaan, ja harrastin taidetta.
Kädentaitoa oli kyllä olemassa.
Muistan, kun kesät olimme maalla, Toholammilla, -
että tuntui kivalta, kun Vaahteramäen Eemeli -sarjassa oli se, -
että Eemeli veisteli puu-ukkoja, kun joutui kolttosten takia arestiin.
Minä tein ihan samaa. Veistin toteemipaaluja, päitä ja patsaita.
Armeijassa vasta tuli ajankohtaiseksi kiinnostus lääketieteeseen.
Ihan yksinkertaisesti RUK:ssa vanhemmat upseerioppilaat -
pitivät luentoja ammateista, -
joihin he olivat kouluttautuneet tai kouluttautumassa.
Minulle kolahti lääkärin ammatti ihan kertaheitolla.
Soitin kotiin ja sanoin: "Lähettäkää kaikki fysiikan, -
kemian ja biologian oppikirjat tänne.
Nyt jätän reserviupseeriopinnot vähemmälle ja alan lukea niitä."
Menin pääsykokeisiin ja pääsin Ouluun opiskelemaan.
Siitä tämä ura lähti.
Jo ihan kurssien alkuvaiheessa totesin, -
että sellainen lääkärin ammatti, jossa käsin saa tehdä, sopii minulle.
Erikoistuin kirurgiaan, ortopediaan ja traumatologiaan.
Urheilulääketiede ja urheiluvammat olivat koko ajan mukana -
ihan opiskeluajan urheiluharrastuksista alkaen.
Siitä tuli ikään kuin leipätyö.
Kuinka monissa olympialaisissa olet ollut vastaavana lääkärinä?
Olen ollut kesäolympiakisoissa neljä kertaa joukkueen ylilääkärinä.
Yleisurheilun EM-kisoissa, MM-kisoissa -
ja maaotteluissa ja muissa lukemattomia kertoja.
Sinä olet nähnyt hyvin läheltä huippu-urheilijoita ja urheilua yleensä.
Nimenomaan. Olen nähnyt oman työn puitteissa -
ja urheilukilpailuissa toimiessa, joukkueissa mukana ollessa.
Vielä vapaa-aika ja tutkimustyökin, -
harrastus on ollut urheiluvammat.
Voimme vielä palata urheiluun -
ja ilmiöihin, mitä siinä on tapahtunut.
Mutta palataan vielä sinun pääammattiisi, kirurgintyöhön.
Jäi mieleeni, kun sanoit, että sinulla on käsillä tekemisen taito, -
maalaaminen ja kaikki, mitä teit myöskin veitsellä ja puukolla.
Siinä tietyllä tavalla on jotain samaa kuin kirurgintyössä.
Mitä itse ajattelet?
Siinä silmien motoriikka ja ehkä kolmiulotteisuus -
ja kaikki tämmöinen on vähän samaa.
Kyllä. Siinä on kolmiulotteinen käsitys ihmisen kehosta ja ihmisruumiista.
Kun laittaa kätensä raajan tai ihmisen toiselle puolelle -
ja tutkii, niin voi kuvitella näkevänsä sisältä, -
kuinka elimet, lihakset, jänteet, luut, nivelet ovat siellä.
Jos joku on meidän ammatissamme tärkeää, -
niin kliininen tutkimus. Eli käsin suoritettu ihmisen tutkiminen.
Se antaa diagnoosin, joka on kaiken kliinisen lääketieteen A ja O.
Tämä on maallikon kysymys, mutta voiko henkilölle, -
jolla ei ole tällaisia ominaisuuksia, -
vaikka hän kuinka opiskelisi kirurgiksi, jäädä tässä mielessä aika suuri puute?
Jää toki. Kyllä kaikki kirurgit nuoruudestaan muistavat, -
kuinka kilpailua käytiin siitä, -
kuinka nopeasti umpisuolen leikkaa, oliko 2,5 vai 3 minuuttia.
Laitetaan puolitekonivel 10 minuutissa jne.
Eihän siinä ole mitään järkeä, että aikoja mitataan, -
mutta on vain niin, että toiset ovat käsistään nopeampia ja kätevämpiä.
Homma käy kuin leikki.
Olen kiitollinen siitä, että olen saanut tällaisen taidon.
Tähän, että olet saanut.
Jotenkin ajattelen, että tarkoitat, että olet saanut sen lahjana.
Keneltä olet sen saanut?
Kyllä se on Taivaan Isän antama lahja alun perin.
En varmasti tiennyt sen olevan olemassakaan, -
ennen kuin se sitten tuli -
opiskelun, koulutuksen ja lääkärin ammatin myötä esiin.
Missä vaiheessa ensimmäisen kerran sait kosketuksen Jeesukseen -
ja Jumalan Sanaan?
Olen kasvanut uskovaisessa perheessä.
On käyty kirkossa ja kuunneltu Jumalan Sanaa paljon, -
mutta omalla kohdalla se ei tullut henkilökohtaiseksi ratkaisuksi -
ennen vuotta 1979, jolloin yhdessä vaimoni kanssa -
saimme tehdä uskonratkaisun. - Kokkolassa? - Kokkolassa ollessa.
Olitko silloin jo lääkärinä? - Olin Kokkolan keskussairaalassa -
kirurgian apulaisylilääkärinä.
Ajattelen sitä, -
että sinäkin olet paljon lukenut tieteellisiä kirjoja, -
ja yhtäkkiä tuli Jumala mukaan kuvaan.
Oliko se sinulle luonnollista vai millä tavalla osasit yhdistää -
Jumalan kaikkivaltiuden ja tieteen kautta tulevan viisauden?
Kyllä nämä ihan luontevasti sopivat toisiinsa.
Itselleni ikään kuin avautui uskonratkaisun tekemisen jälkeen, -
että: "Hetkinen. Olen ollut jo vuosikaudet -
ikään kuin jo ennalta Jumalan johdatuksessa -
ja on annettu lahjana ja johdatettu oikeaan opiskelu- ja työsuuntaan."
Pystyin vain toteamaan, että kyllä asiat ovat loksahtaneet kohdalleen.
Kiitos kuuluu ylös.
Palataan vielä urheiluun. Olet tosiaan ollut paljon -
olympialaisissa ja monissa suurissa kilpailuissa kansainvälisillä paikoilla.
Sinulla on ollut potilaita Suomesta ja kaikista merkittävistä maista.
Miten sinä kirurgina ja ylilääkärinä näet tämän urheilun tänä päivänä?
Onko siinä tapahtunut... Siinä on kuitenkin valtavan kovaa kilpailua.
Kun pitää olla parempi kuin toinen, niin helposti yritetään kaikkea.
Onko tämä yrittäminen johtanut siihen, -
että helposti katsotaan, miten voi saada paremman kunnon?
Kyllä se pitää paikkansa. Varmaan ihan antiikin ajoista saakka, -
kun on olympiakisoja järjestetty ja on huippu-urheilua ollut.
Etenkin nykyaikana, viimeiset vuosikymmenet, -
urheilulla on suuri mainosarvo -
ja myös kansallisen itsetunnon nostamisen arvo.
Ihmiset, jotka valmentavat urheilijoita ja urheilijat itse -
tekevät kaikkensa pärjätäkseen.
Kiusaus käyttää jopa kiellettyjä menetelmiä ja keinoja -
ja lääkkeitä siinä, on niin suuri, että siihen helposti mennään.
Uskon, että nykyään, ainakin Suomessa ja Pohjoismaissa, -
on niin kova kontrolli, -
että meillä voidaan sanoa huippu-urheilun olevan puhdasta.
Päinvastoin kuin monet julkisuudessa sanovat: -
"Kaikkihan dopingaineita käyttävät." Se ei pidä paikkaansa.
Kansainvälisesti voidaan olla montaa mieltä.
Yksilönvapauteen vedoten USA:ssa ja Venäjällä ei voida testata urheilijoita-
talvisaikaan, harjoitusaikana, ihan milloin haluaa.
Meillä Suomessa voidaan ja meillä pitää aina tietää, missä urheilija on.
Miksi tässä ei ole syntynyt konsensusta, -
että säännöt olisivat samat?
Säännöt ovat samat, mutta niiden noudattaminen ei ole sama.
Se on juuri tätä, että ei monessa maassa sallita.
Vedotaan muihin tärkeämpiin yksilönvapausoikeuksiin, -
ettei voida tulla tekemään testiä varoittamatta.
Onko doping vähentymässä vai lisääntymässä -
vai onko se ilmiö, joka aina vaan jatkuu?
Kansainväliset urheilujärjestöt ja -liitot ovat kaikki taistelemassa -
dopingia vastaan. Uskon, että se on vähenemässä -
verrattuna siihen, mitä se on ollut.
Testimenetelmät ovat parantuneet ja seuranta on parantunut.
Pystytään yhä pidemmän ajan kuluttua toteamaan näytteistä, -
onko jotain kiellettyä käytetty. - Aivan.
Sinun elämästäsi tähän hetkeen asti on julkaistu kirja.
Itsekin sen luin ja siinä on hyvin paljon asioita.
Joudun tässä lyhyessä ohjelmassa pitäytymään vain joissakin asioissa.
Yksi asia, mikä kirjassa oli, on se, -
että kun teet kirurgin työtä, et pelkästään luota omaan viisauteen.
Millä tavalla Jumala on päässyt ohjaamaan työtäsi?
Uskon niin, että koskaan ei voi olla valmis siihen, -
etteikö jotain yllätyksiä tai erikoista löydy eri leikkauksissa.
Jo se, että joutuu ikään kuin tekemään asioita, -
joita ei ole ennen ehkä nähnyt -
tai ei ole ihan varma, miten se korjataan.
Olen kääntänyt sen niin päin, että kun pyytää apua Taivaan Isältä, -
rukoilee asian puolesta, potilaan ja leikkauksen puolesta, -
ja itselle myös voimia, niin silloin pärjää kaikista parhaiten -
eikä tarvitse kantaa liikaa stressiä ja huolta siitä, että onnistuuko vai ei.
Onko sinulla esimerkkejä tällaisista tapahtumista, -
joissa on ollut hyvin vaativa leikkaus -
ja olet erityisesti nähnyt Jumalan antaman viisauden?
Kyllä joskus on ollut hankala leikkaus esimerkiksi ulkomaillakin -
todella kovalle huippu-urheilijalle.
Olen sinne mennessäni lentokoneessa käynyt ennalta leikkauksen läpi -
ja saanut tiedon, miten tehdä se.
Se on vähän poikennut siitä, mitä olin alun perin ajatellut, -
mutta on johtanut hyvään tulokseen.
Onko ollut tilanteita, jossa potilas tai kollegat ovat ihmetelleet, -
että juuri niin aiot tehdä?
Kyllä on ollut. Näitä tulee aina, kun selittää, kuinka voi korjata.
Odotetaan ehkä, että se tehdään jollain toisella tavalla, -
mutta kyllä kaikki metodit ovat sellaisia, mitä kirjallisuudessa on.
Ei niissä mitään ihmeellisen uutta ole.
Kunhan vaan osaa oikean metodin, oikeaan potilaaseen -
ja oikeaan vaivaan löytää.
Siinä juuri on se Pyhän Hengen johdatus, että saa sen ymmärryksen.
Sinä olet ollut jo 70-luvun lopulta asti antautunut Jeesukselle -
ja tehnyt tätä työtä.
Jumala on monella tavalla ilmaissut...
Keskustelimme ennen ohjelmaa eräästä asiasta, -
jossa kollegasi oli lähdössä lentokoneeseen, -
aika tunnettu tapahtumakin, -
ja sinä sait eräänlaiset tiedot sanat. Kertoisitko siitä.
Vuonna 1988 olin Oulun Diakonissalaitoksen ylilääkärinä.
Minulle tuli Amerikasta yksi kuuluisa lääkäri leikkaukseen -
vaikean ongelmansa kanssa.
Kun se oli leikattu ja oli viikko mennyt, hänen piti palata kotiin.
Minä jostain syystä kovasti hänelle sanoin: -
"Lennät Lontooseen ja olet yhden yön siellä.
Et jatka samana päivänä matkaa Atlantin yli."
Hän vähän sitä ihmetteli. "Kyllä minä pystyn istumaan."
Edelleen sanoin: "Jää Lontooseen."
Hän jäi sinne ja katsoi televisiosta, kuinka lentokone, -
Pan Amin kone, räjähti Lockerbien yläpuolella.
270 ihmistä, pääasiassa amerikkalaisia, kuoli.
Hänen vaimonsa ja perheensä Amerikassa ajattelivat, -
että hän kuoli, koska hänen piti sillä koneella tulla.
Ei hän ollut ilmoittanut kotiin, että on vaihtanut konetta. - Aivan.
Tämä oli tietenkin rohkaisu sinulle itsellesi.
Hetkinen. Eihän tämä ole sattumaa, että se mieleesi tuli.
Varmaan siinä oli se, että kun sait ymmärryksen, panit sen toimeen.
Et ajatellut: Ei tämä ehkä ollut Jumalasta -
vaan ehkä minusta. Silloin hän olisi menehtynyt.
Kyllä. - Onko muita samantapaisia?
Kyllä ihan samantyylisiä asioita on tapahtunut muitakin, -
kun on menty maailmalle, paljon käyty erilaisissa kongresseissa -
ja paljon matkustettu ulkomailla niin urheilukilpailuissa kuin muissakin.
Muistan kuinka menimme Etelä-Ranskaan -
Euroopan Cupin kymmenottelukilpailuihin.
Lontoossa sanottiin, -
ettei yhtään paikkaa ole koneissa, jotka sinne menee.
Me odottelimme ja virkailija tuli sanomaan: -
"Yllättäen tulikin neljä paikkaa. Kuinka monta teitä on?"
Meitä oli neljä ja pääsimme sinne. - Aivan.
Se on ihmeellistä, miten Herra järjestää.
Kun olet uskossa oleva ja myös tunnustava, -
niin varmasti kollegasi ovat sen havainneet.
Onko siinä ollut mitään sellaista, -
joka olisi ollut erottava tekijä tai aiheuttanut jotain?
Ei varmasti. Uskon, että esim. lääkäreistä, -
suuri osa ei julkisesti uskoansa tunnusta.
Heillä on kuitenkin sisimmässään tavallista parempi käsitys -
ihmisruumiin suurenmoisuudesta -
ja siitä, että se ei ole voinut syntyä itsestään ja sattumalta.
On kunnioitus elämää ja ihmisarvoa kohtaan.
Joskus olen kuullut, että joku lääkäri olisi sanonut, -
että jos tarkastelee ihmisen silmää ja silmänrakennetta, -
niin siinä viimeistään vakuuttuu, ettei tällainen ole voinut syntyä sattumalta.
Se pitää paikkansa ja pätee kaikkiin muihinkin.
Otetaan vaikka nivel, nivelrusto, luusolu, jänne, -
verisuoni, verisolu, niin ihan sama asia.
Vaikka tietysti kollegoissa ja lääkäreissä on niitä, -
jotka saattavat tuntea eräällä tavalla vähän ehkä pientä kateutta -
ja ovat eri mieltä näistä asioista -
ja eivät näitä uskonasioita allekirjoita.
Uskon, että heitäkin se puhuttelee, -
että joku uskaltaa sanoa nämä asiat ääneen -
ja olla rehellisesti sitä mieltä kun on.
Sanoit, että aika monet sisimmässään kunnioittavat, -
mutta minulla ei ole yleistä käsitystä siitä, -
kuinka paljon Suomen lääkärikunnassa on tunnustavia.
Voidaanko sanoa, että niitä olisi joku prosentti -
tai onko sinulla minkäänlaista yleiskäsitystä?
Suomen kristillinen lääkäriseura on aika iso. On monta sataa jäsentä.
Paljon on vielä uskovia lääkäreitä, -
jotka eivät esim. tähän kristilliseen lääkäriseuraan kuulu.
Jos näitä ajatellaan, niin uskon, että on ihan sama prosentti -
kuin missä tahansa muussa ammattiryhmässä.
Olet nyt siinä vaiheessa, -
että sinun karriäärisi on iän perusteella taitekohdassa -
mutta sinulla on valtava osaaminen sillä alueella.
Toisaalta sanoit, että sinulla on ollut nuoruudessa -
taulujen maalaaminen tai taide mielessä.
Kumpi on voittamassa elämässäsi?
Niin, olen ollut jo toista kuukautta eläkkeellä -
mutta vaimoni sanoi juuri: "Eivätpä ne työpäivät vielä ole lyhentyneet yhtään."
Sanoin, että täytyy tulla hitaasti alaspäin, ettei tule muutospaineita.
Uskon, että on sopiva määrä konsulttityötä -
ja nuorempien apuna ja ohjaajana olemista, -
plus harrastamista, harrastustyötä -
niin taiderintamalla kuin hengellisessäkin työssä.
Kaikille löytyy aikaa ja sijaa.
Taivaan Isä varmasti järjestää ne oikealla tavalla.
Kun tuon kirjan luin, havaitsin myös, -
että vaimosi Aira on samaan aikaan tullut uskoon kuin sinäkin.
Jotenkin tuli sellainen kuva, -
että Jumala on valinnut sinulle oikeanlaisen puolison.
Uskon, että olette molemmat hioneet oikealla tavalla toisianne -
ja molemmat on siitä saaneet. - Se pitää paikkansa.
Uskon, että olen itse hioutunut vähän enemmän -
ja on ollut varmasti tarvekin.
Olemme olleet naimisissa neljää päivää vaille 41 vuotta.
Ihan kohtuullisen ajan. - Kyllä. Vielä ehditte kultahäät -
ja kuka ties timanttihäät viettämään. Herra sen tietää.
Kun olet havainnoinut Suomen kristillistä kenttää ammatissasi, -
uraa tekevänä lääkärinä, niin millaisia ajatuksia sinulle on tullut -
Suomen kristillisestä tilasta ja yleensä siitä, missä menemme.
Onko jotain, mitä haluaisit tässä tuoda esiin?
Periaatteessa sitä kuitenkin näin maallikkokristittynä -
jaksaa ihmetellä sitä, että meillä, pienessä maassa, -
on kristillisiä suuntia ja seurakuntia -
ja voisiko sanoa lahkoja aika monta.
Jos löytyisi enemmän sitä yhteistä nimittäjää näiden välillä, -
ja nämä seurakuntarajat, lahkorajat -
ja ryhmärajat pienenisivät, -
niin pystyisimme enemmän olemaan samaa mieltä.
Suurin osa kaikista asioista on kaikille seurakunnille yhteisiä.
Meillä on yhteinen Taivaan Isä, yhteinen usko.
Siitä pitäisi pystyä rakentamaan ja rakentumaan -
enemmän kuin tehdään. - Tuohon on tosi helppo yhtyä.
TV7 pyrkii olemaan kristittyjen yhteinen.
Meillä on yksi jakamaton Jeesus ja yksi taivas.
Nyt voimme todeta, että olemme lähestymässä loppua.
Sakari, nyt pyydän, että käyttäisit parisen minuuttia rukoillaksesi -
katsojien puolesta ja mitä Jumala sydämellesi antaa.
Rakas taivaallinen Isä. Kiitämme tästä tilaisuudesta.
Minä kiitän siitä, että minut on kutsuttu tänne todistamaan -
ja kertomaan omasta uskostani ja tästä kirjasta.
Herra pyydämme, että kaikille katsojille koituu tämä hetkemme siunaukseksi -
ja tämä ohjelma vahvistaa ja auttaa -
niin kollegojani kuin terveyden- huollossa työssä olevia ihmisiä.
Samoin urheiluväkeä, urheilijoita ja muita.
Kiitos Jeesus, että sinä olet suurempi kuin kukaan muu.
Haluamme antaa sinulle kiitoksen.
Itse kiitän sinua omana valmentajana ja ylilääkärinä -
kaikesta, mitä olen saanut kokea ja nähdä.
Toivon, että katsojille tämä tulee samalla tavalla tärkeäksi. Aamen.
Kiitos Sakari, että tulit tähän ohjelmaan.
Minusta on tosi hienoa, että lääketieteen ja urheilun alueella -
hyvää uraa tehnyt ja Jumalan kanssa koko ajan kulkenut -
pääsee todistamaan, kuinka suuri Jumala meillä on -
ja kuinka hyvä Hänen kanssaan on kulkea.
Siunausta valintoihin, joita joudut tekemään lähivuosina.
Onko se sivellin vai matkasaarnaajana kansainvälisissä seminaareissa.
Varmaan niihin sisältyy kaikkea.
Siunausta ja Jumalan läsnäoloa elämääsi -
ja myös vaimosi ja perhekuntasi elämään.
Kiitoksia.
Tekstitys: A. Eskola