ISANDA LAUAS
Tere tulemast vaatama saadet "Isanda lauas"!
Meie saatekülalisteks on olnud ja on jätkuvalt mehi,
kes on oma tööelus kogenud,
mida tähendab olla usklik oma tööpaigas.
Minu tänaseks külaliseks on Pauli Pyhtinen.
Tere tulemast! - Tänan.
Pauli Pyhtinen on Soome vaatajaile tuttav
saatest "Kiriku arutelud", kus ta on koos Erkki O. Aurasega,
kuid täna jätame need teemad kõrvale
ja käsitleme teisi teemasid teisel moel.
Kui sinuga esimest korda suhtlesin, sai selgeks,
et umbes pool su elust möödus ilma Jeesuseta
ja teine pool on möödunud koos Jeesusega.
Räägime esmalt sellest su elu esimesest poolest.
Milline oli su elu enne 34-aastaseks saamist?
No ütleme nii, et see oli üsna värvikas.
Olen pärit kodust, kus sirgusin üles ainsa lapsena.
Kuigi oleksin lootnud, et meid oleks olnud 5-10 last.
Kuid nii see elu läks.
Mu isa oli ateist
ja ema püüdis tegeleda erinevate vaimsete asjadega,
kuid sellest tuli üks paras pudru ja kapsad.
Kodune õhkkond oli üsnagi pingeline.
Mäletan, kuidas isa ütles, et kui poleks vastavaid seadusi,
kõrvaldataks kõik kirikuõpetajad maa pealt.
Nii et ta oli kristluse suhtes üsna negatiivselt meelestatud.
Kuid mida sa ise mõtlesid ja tundsid,
kui nii koolis kui ka ümberringi usklikke kohtasid?
Oli see sinu jaoks midagi erilist?
Kui minna sellega seoses veel tagasi mu lapsepõlve,
siis üks rabavaid asju oli see,
kui olin u 5-aastane ja istusin oma magamistoas.
Isa tuli pisut napsisena ja ütles:
"Kuule poiss, las ma avaldada sulle ühe tõe.
Pea meeles, et Jumalat ei ole olemas!"
Midagi mu sees nagu sähvatas,
kuid ma ei julenud talle ka öelda, et ärgu valetagu!
See kuidagi tõusis nii võimsalt mu sees.
Pidasin isa ikka täitsa rumalaks, et ta ei usu Jumala olemasolusse.
Mis kooliaega puutub,
siis ega ma seal väga usklikega kokku ei puutunud.
Neid õieti polnudki.
Üks koolivend küll oli, kes oli kaasas mingis äratusliikumises
ja oli seetõttu kindlasti ka usklik.
Kuid 99% rahvast olid ikka uskmatud.
Kuidas su elu läks ja mis koolides sa käisid?
Käisin vaid põhikoolis ja sealgi kiskusid asjad kiiva.
Ütleme nii, et langesin mis iganes põhjustel
ühe õpetaja tõttu koolikiusamise ohvriks.
Ehk oli põhjuseks see, et isa rääkis alati näljaaegadest
ja käskis alati taldriku tühjaks süüa, kuna ta teadis, mida tähendab nälg.
Toit pandi ette ja sul endal polnud mingit sõnaõigust.
Ikka rohkesti kaerahelbeputru ja kartuleid.
Võtsin korralikult kaalus juurde ja nägin ikka väga paks välja.
Nii sattusingi oma paksusega õpetaja pilkealuseks.
"Kas Pauli on jälle vahukoort söönud?" ja muud sarnast.
Ta surus mind sageli oma laua alla, mõõtmaks mu paksust.
Mäletan siiani ta kinganumbrit - see oli ikka päris suur.
Tunnen siiani veel ta kingaviksi lõhna oma ninas.
Nii et ta kutsus mind enda juurde ja surus siis laua alla.
Teistega üheskoos klassi tulles, ütes õpetaja otse: "Pyhtinen välja!"
Seisin kusagil seinaposti ääres,
kuhu ta mulle erinevaid signaale saatis
ja mind pärast peale tunde jättis.
Polnud ma nii rumal midagi, kuid ta lihtsalt kiusas mind.
Mispeale käärisin mingi hetk käised üles
ja minust sai kooli paharett.
Kaklesin palju
ja võtsin selle õpetajagi üsna karmilt ette.
Viimases klassis olles lõin ta jõuga vastu seina,
kui ta minust mööda läks.
Olin 8-klassis oma vanuse kohta juba päris suur mehe-mürakas.
Seejärel läksin merele
ja olin teatud aja jooksul kolme erineva laeva peal.
Seal tuli viin mängu,
kuna viibisin ka alati endast vanemate meeste seltskonnas.
Tahtsin end juba noorena surnuks juua.
See oli ikka üks metsik elu.
Kui kaua sa ka mere peal olid?
Nii 3-4 kuud iga laeva peal.
Tulin ja läksin jälle.
Meremeest minust ei saanud,
kuid ometi nägin selle aja jooksul päris palju.
Peale seda, kui olin 3 nädalat kõige täiega juua kütnud,
küsis üks vana madrus mu kohta:
"Kes oli see väike punapõskne alkoholist,
kes sealt Oulust meile laeva peale tuli?"
Viin oli mind sisuliselt hävitamas.
See oli ikka metsik aeg ja mul sai sellest küllalt.
Siis aga kohtasin oma abikaasat - see juhtus üsna noores eas,
ja sealt sai alguse meie ühine teekond.
Kui me tütar Anita sündis, jätsin meresõidud ära.
Kui vana sa siis olid?
17-aastane.
Kuna ma polnud veel 18, pidin abiellumiseks luba taotlema.
Isa oli nii vihane, et lõi sauna seina sisse augu
ja käratas: "Kuhugi sa ei lähe ja midagi sa ei tee, enne kui oled 21!"
Kuigi valla poolt oli kinnitus ja luba olemas,
siis ema ütles ka, et minu lahkudes läheb kodus põrgu lahti,
mistõttu otsustasin siis jääda veel mõneks ajaks
ja lahkuda siis, kui olen 21.
Kuid teie kurameerimisaeg jätkus siiski?
Jätkus ja on jätkunud viimased 46 aastat, kuni tänaseni.
Merel olles oli alkohol su igapäevane kaaslane.
Mis aga siis sai, kui oma naist kohtasid?
No tegelikult jõin ikka päris korralikult
kuni 34-eluaastani välja.
Sõitsin tol ajal taksot ja kuigi töö ajal ei saanud juua,
siis vabal ajal ikka, nii et pidutsesime kõvasti.
Vedasin oma parima töökaaslasega kihla,
et kumb esimesena viinasurma sureb?
Vedasime mineku peale kihla,
teadmata muidugi, kumb meist esimesena lahkub.
No tema võitis selle kihlveo,
sest ta maks ütles üles ja ta astus üle igaviku läve.
Jätkasin peale seda veel 8 aastat, kuniks lõpuks sain usklikuks.
Kogesin korraga midagi nii võimast ja sain kui ühe taevase obaduse.
See oli ikka suur muutus su elus, mistõttu räägi sellest lähemalt.
See juhtus nii,
et asusime töökaaslasega kõrtsist teele.
Ta ütles, et ta naine sai usklikuks ja kutsus enda poole,
et naine võiks meilegi rääkida Jeesusest
ja oma muudetud elust.
Ma ei mäleta midagi enamat, kui vaid seda,
et ta rääkis Jeesusest
ja korraga tundsin üht tohutut armastust.
See oli midagi täiesti enneolematut.
Olin enne seda kogenud erinevaid tundeid tänu hüpnoosile,
transtsendentaalsele meditatsioonile, igasugu nirvaanadele ja viinale.
Kuid Jeesuse armastusest lähtuv ekstaas ületas need kõik.
Teadsin, et Jumal hakkas mind täitma taevaste asjadega.
"Viinaga", mis pole sellest maailmast.
Lubasin sellele naisele,
et lähen pühapäeva õhtul nelipühi kogudusse
ühte külaliskõnelejat kuulama.
Olin kõva reivi-pidudel käija
ja läksin sinna ka pühapäeva hommikul,
olles täiesti kaine.
Saatan ütles: "Ära nüüd oma marki nii täis ka tee!
Küll sa jõuad selleks usklikuks saada veel küll ja küll."
Helista sellele naisele ja ütle, et sul pea valutab ja sa ei saa minna.
Nii ma siis helistasingi ja ütlesin, et ei tunne end hästi.
Valetasin nii kuis jaksasin.
See naine ütles, et olen ikka paras kuju küll!
Tal olid kohv ja saiakesed mu jaoks kõik valmis.
Ütles, et tulgu ma ikka, sööme-joome koos
ja siis läheme kogudusse.
No ma ei saanud talle ära öelda.
Läksin, jõime kohvi ja siis läksime kirikusse.
Ta tormas kohe esipinki istuma ja ma mõtlesin: "Oh armas aeg!"
Mõtlesin, et ei anna veel oma elu Jumalale.
Et teen seda küll, aga mitte veel praegu.
Teenistus oli juba lõppemas, kui kõneleja küsis:
"Andke käega märku, kes tahab anda oma elu Jumalale."
Mõtlesin, et mina ei anna mingit märku,
kuid käsi tõusis kui iseenesest. Mõtlesin: "Mis toimub?"
Haarasin oma käest, kuid see tõusis sellegipoolest.
Usun, et ingel ise tuli siin mängu.
Üks mu tuttav automüüja, kes oli ka hiljuti usklikuks saanud,
ütles mu tagant vaikselt: "Pauli, anna oma elu Issandale."
Ta ise oli püüdnud end jahipüssist tappa,
kuid Jumal tuli vahele.
Läksin siis altarile
ja mind tabas sama tunne nagu tookord sõbra juures.
Autoga koju sõites oleksin kui õhkpatjadel hõljunud.
Ei tahtnudki kohe koju minna, nii et sõitsin 10 km ringi.
Lihtsalt nii hea oli olla.
Äratasin oma magava naise üles ja ütlesin: "Kuule, ma sain usklikuks!"
Naine oli hämmingus, kuna mees läks hommikul reivi-peole,
aga tagasi tulles väidab end uskliku olevat.
Ta arvas, et ma olen ikka täitsa segi.
Kuid sealt see kõik algas.
Ütlesin naisele, et sadagu või pussnuge -
mina sellelt teelt ei lahku, sest see on tee, mida mööda käia.
Ja see tee on sind kandnud?
On kandnud.
See on olnud maailma kõige rikkam, võrratum ja võimsaim tee,
kuigi peab tõdema, et vahel ka raske ja kurviline.
Seal on olnud kõikvõimalikke soppe, tulekuumust ja katsumusi;
proovilepanekuid, haigusi, vara kaotus ja mida iganes veel.
Kuid Jumal on neist kõigist ustavalt läbi kandnud
ja ma ei vahetaks seda elu ka miljardi dollari vastu mitte.
See on olnud nii rikas ja mitmekülgne.
Oma armu läbi on Jumal näidanud erinevaid elusündmusi
kui vaimusfääri tasandil.
Olen näinud teatud asju ette otsekui teleekraanilt vaadates.
Nii on. Olen ka ise kogenud seda,
et me ei sõdi mitte inimeste, vaid vaimsete jõududega.
Oled kindlasti isegi kogenud seda. - Olen.
Kui murrame neist asjadest läbi, siis tavaliselt ka midagi juhtub.
Vaimumaailm ja sealsed jõud on nii reaalsed.
Lihalik loomus on ühes mestis hingevaenlasega,
mistõttu peab pidevalt võitlema. - Nii on.
Jumal on väga imelistel viisidel andnud sulle erinevaid nägemusi,
kus Ta on näidanud sulle eesootavaid sündmusi.
Oled saanud neid mitmeid.
Tänases saates saame rääkida neist vaid pinnapealselt.
Kui mõelda su usuelu peale alates su 34-eluaastast kuni tänaseni,
siis mida tahaksid sellest ajast kõige enam esile tuua?
Esmalt meenub kohe see,
et Jumal on kõiketeadja ja kõikjal viibiv.
Taavet ütles, et kui ta ka varjuks maasügavustesse
või seisaks nö maailma äärel, näeks Jumal teda ikka seal.
Jumal teab kõiki me probleeme ja elusündmusi.
Saatan üritas mind kolmel korral takso roolis tappa.
Sain selle kohta unes hoiatuse ega saanud kriimugi viga.
Ma küll ise ei põhjustanud neid olukordi,
kuid Jumal kaitses mind, kui Saatan üritas mind tappa.
Siinkohal meenub üks juhtum Oulus, Kuusamo lähedalt, Kiimingi sillal.
Nägin unes, kuidas üks ridaelamu põleb.
Et üleval mäe peal oli suur tulekahju.
Imestasin veel unes, et mida see küll tähendada võiks?
Kirjutasin selle üles ja jätsin sinnapaika.
Möödus 10 aastat ja sinna ehitatigi ridaelamud.
10 ridaelamut läks põlema
ja mu naise vanema õe tütar sattus ka sinna põlengusse.
Ta sai raskeid põletushaavu, aga elas siiski veel mõne nädala,
jõudes saada usklikuks ja minna oma Looja juurde.
Kõik maailmas sündivad õnnetused ja muud lood on Jumalale teada.
Nii on ja Ta annab neist ka oma prohvetitele tihti teada.
- Ta kõneleb unenägude ja nägemuste kaudu. - Just nii.
Kui mõelda Soome peale ja selle tänase päeva olukorrale,
kus on toimunud üsna laialdane ilmalikustumine
ja Jumalale selja pööramine.
Jumal ei ole enam inimeste jaoks see, kes Ta peaks olema
ja meil on juba paar sugupõlve, kes ei tea Temast enam midagi.
Ei teata isegi põhiasju, ei osata palvetada ega muud sarnast.
Samas teame,
et hingevaenlane põhjustab inimestes ka erinevaid hirme.
Kuidas sina tänast päeva näed? Kuhu oleme omadega teel?
Oleme me tõesti liikumas selles suunas,
et Jumalast loobumine jätkub?
Usun täie tõsidusega ja olen enam kui kindel,
et me maa saab nägema ärkamist. Mulle on seda näidatud.
Me saame kogema suurt ärkamist, aga ka suuri raputusi.
Meil on tegu päris jäärapäise rahvaga,
kes vajab üht korralikku raputust, mis on ka tulemas.
See puudutab kõiki Põhjamaid.
Teatud asjad saavad sündima, mis raputavad rahvast.
Kui mõelda sellele, kuidas öeldakse, et vägivald saab jumalatute vitsaks,
siis lehtedest võib pidevalt lugeda, kuidas noored üksteist tapavad,
noad ja kaikad välguvad
ning isegi naised pussitavad teisi.
Täielik hullumaja!
60-70'ndatel, kui isegi võeti viina, siis peksmiseks ikka ei läinud.
Aus võitlus kätkes endas vaid nina pihta löömist.
Kui teine pool kukkus, siis peksma ei hakatud.
Peksmine oli argpükslikkuse märk.
Tänapäeva seis aga on täiega haiglane.
Pekstakse, pussitatakse...
Mõnda inimest tapetakse lausa 100 korda.
Tänapäeval on muidugi ka uimastid, mis inimese sassi ajavad,
nii et ta ei saa enam arugi, mida ta teeb.
Lisaks sellele erinevad telesaated ja vägivaldsed videomängud,
mis loovad igasuguseid deemonlikke eeskujusid.
Noored ammutavad selle kõik endasse
ega teagi enam, kuidas normaalne surm välja näeb.
Pidev tulistamine on nende jaoks juba kui nali.
Päevade viisi vägivalda hakkab igal juhul inimmõistusele.
Mis sa arvad, mis paneb ühiskonna ametlikud jõud
otsekui kohanema nende arengutega,
nii et neid asju ei seata enam küsimuse allagi?
Kõige selle taga on tohutu äri. Raha paneb rattad käima.
Küsimus pole ju vaid Soome, aga kogu maailma probleemis.
Nii nagu kogu filmitööstus,
on ka kõik muu saanud alguse Hollywoodist.
Tehnoloogia abil levib seadusetus üle maailma.
Nagu juba algkoguduseski öeldi,
et seadusetus ja antikristuse vaim avaldavad oma mõju.
Kuid enne antikristuse ilmsiks saamist
kasvab veelgi enam selle vaimsus -
Jumala vastane tegevus, kurjus ja vägivald.
Kuid ärkamine on samuti tulemas.
Selles peitub Soome rahva pääste nii nagu talve- ja jätkusõja ajal.
Jumal on alati seisnud oma rahva selja taga,
kuid nüüd on jumalakartmatus võtnud maad.
Usun siiski, et Soome rahvas on teatud moel erikaitse all,
olles olnud Jumala silmatera.
Samas aga, kuna jumalakartmatus on võtnud maad,
siis Jumal ka annab sellele rahvale, mida see ise endale kaela tõmbab.
Sellest hoolimata usun siiski ka ärkamisse.
Sest selles peitub ainus pääste nii meie rahvale kui kõigile teistelegi.
Jumala armastuse kaste saab langeda me rahva üle.
Mõeldes meie vaatajate peale,
kes kuulevad ja näevad seda olukorda,
siis mida meie kui kristlased tegema peaks?
Esiteks armastama üksteist siiralt ja kogu südamest.
Kõik see mõttetu poriga loopimine, laimamised,
vaidlused erinevate kirjakohtade üle
ja oma väikesed konnatiigid, kust teineteise pihta tulistada -
jäägu need meist kaugele maha.
Ehk nagu Jeesus ütles -
me peame olema täiuslikult üks, et maailm usuks meisse.
Peame armastama üksteist
ja näitama maailmale, et Jeesus on Issand, kes elab.
Ta on kuningate Kuningas, kes jääb püsima viimse päevani.
Nii on.
Vaadates kristlikku meediat,
siis nende väljalaske numbrid on paljuski kahanenud.
Üheks põhjuseks muidugi on rahapuudus,
mis puudutab nii meediat, kui muidki valdkondi.
Eks see jää paljuski ka otsuse taha, et: "Vaatame enne kukrusse
ja kui seal midagi pole, siis me ka ei julge midagi teha."
Kuidas aga muuta kogu seda lugu positiivsuse suunas,
nii et vaadataks asju läbi usuprisma
ja ka usutaks, et Jumal võib muuta seda olukorda.
Et suureneks soov anda
ja jumalariigi töö saab ressursse juurde.
Ei antaks mitte käsumeelest, aga rõõmuga.
- Ja armastustest Jumala vastu.
Siinkohal meenuvad mulle kaks evangelisti -
üks noorem, teine vanem,
kes nüüd on mõlemad juba Jumala juures igavikus.
See noorem elas alati nö Jumala armust.
Toetus, mida ta sai, oli äärmiselt väike.
Tegu oli nelipühilasest evangelistiga, kellega tegin palju koostööd.
Kui tal olid veel alles viimased 50 marka,
ütles ta: "See läheb Jumalale. Küll Ta ise kannab hoolt mu eest."
Nii andiski ta oma viimsegi pisku jumalariigi töösse.
Tol ajal oli 50 marka suur raha.
Ta tegutses misjonipõllul ja tal oli 5 last,
aga Jumal kandis alati hoolt ta eest.
See vanem evangelist, kes on nüüdseks juba igavikus,
ütles, et tegu on ju Jumala rahakotiga ja sealt on palju lihtsam jagada,
kui ei pea muretsema oma osa pärast.
Kõik - kogu me elu, rahakotid ja vara, on ju lõpeks siiski Jumala omad.
Just nii me peakski asju nägema.
Kui mõelda kasvõi TV7 peale, mis on täiega Jumala kingitus.
Ma ei näinud küll selle kohta kordagi ühtegi unenägu ega nägemust,
nii et see on täielik Jumala üllatus ja kingitus sellele rahvale.
Kuid selle kaudu võime viia igasse elutuppa evangeeliumit,
näidates häid koosolekuid,
kus räägitakse Jumala tegudest ja abist.
Lisaks sellele veel raadiod ja muud allikad.
Seda kõike tänu Jumala suurele armule ja armastusele.
See on see, mille poole püüelda,
kui rääkida kulumatust kukrust.
Pangem sinna kõik selle maailma kukrud, raha ja võimalused,
sest kõik maine kaob ja kukub kokku nagunii.
Või kui keegi sureb, on ta laul lauldud nagunii.
Ütleb ju Jumal isegi, et koguge oma aarded taevasse -
kulumatusse kukrusse teispool igavikku.
Igaüks meist peab andma seal aru sellest,
mida ta maises elus tegi.
Oli see siis hea või halb.
Usklikudki peavad astuma Jumala kohtujärje ette,
mistõttu sa ei saa seal öelda Talle, et sul oli 10 autot, 10 suvilat
ja rohkelt aktsiaid,
samal ajal, kui inimesed läksid täie rauaga põrgusse.
See oleks kohutav.
Kui mõelda sellele, et oleme usklikena teel taevasse,
siis kuidas mõõta selle hinda?
On ju selle hind hindamatu,
kus sajad miljardid ega tuhandeid kordi korrutatud dollarid
ei suuda kõike seda katta, sest see on nii hindamatu.
Hommikul palves olles meenus see kirjakoht,
kus räägitakse Jumala tahte kohaselt elamisest.
"Teie eluviis olgu rahaahnuseta; jääge rahule sellega, mis teil on,
sest tema on öelnud: Ma ei hülga sind ega jäta sind maha!”
Nii võime julgesti öelda: Issand on minu abimees,
minul ei ole midagi karta, mida võib teha mulle inimene?”
Ometigi tunduvad inimesed mõtlevat,
et elu sisu ja turvalisuse kogemiseks tuleb erinevaid asju kokku ajada.
Mida sa tänase päeva valguses sellest arvad?
Piibel ütleb, et silmahimul ei saa kunagi küll.
Kui inimese pilk ikka millelgi peatub - oma majadel, autodel ja muul varal,
siis ta tahab saada veel juurde. Ikka vaja veel juurde kõike.
Piiblis aga on öeldud:
"Igaüks andku nii, nagu ta süda on lubanud,
mitte nördinult või sunnitult, sest Jumal armastab rõõmsat andjat."
Andma peab rõõmsa meelega.
Kui teha seda sunnitult, pole sellest mingit kasu.
Sellest ei saa su auhinda igavikus.
Kui annad, siis ära pea seda raha kaotsi läinuks,
sest see on antud Jumalale; otsekui anniks Talle,
mille kaudu aidata teisi inimesi, ligimest, teekonna kaaslast, TV7't.
Kui kogu see raha ja valuuta, mis on ringluses meie maal,
saaks rakendatud jumalariigi töösse,
poleks meil keegi vaene ja kõigil oleks kõik väga hästi.
Kõik laabuks erinevatel elualadel.
Paljud evangelistid teevad tänavail ja muudes paikades jumalariigi tööd,
kuid neil pole õieti leibagi laual.
See asi on pisut tasakaalust väljas,
mistõttu kõigis strateegilistes kohtades,
kus tegeletakse inimhingede päästmisega,
tuleb rahad liikuma saada.
Jeesusegi ümber oli naisi, kes teenisid Teda oma varadega.
Need varad on jumalariigi töö jaoks olulised.
Pauli, peame aja otsa saamise tõttu lõpetama meie saate 1.osa,
kuid palun, et palvetaksid veel saate lõpus me vaatajate eest.
Aitäh, armas Taevane Isa, et võime tulla Su palge ette.
Issand, Sa näed meie rahvast ja armastad teda.
Näed kõike seda valu ja kitsikust, mis me rahva keskel valitseb.
Aitäh, et lased armastuse kastel ja ärkamisel tulla me rahva keskele.
Aitäh, et kannad hoolt me rahva eest.
Aitäh Sulle Su armastuse, pääste, headuse ja hoole eest.
Aitäh Issand, et aitad meid ja oled me rahvale armuline. Aamen.
Aamen. Aitäh.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 eur)
või toetada pangaülekande kaudu, mille andmed leiad www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas