Meid on loodud armastuse jaoks.
Tunnetame seda iga oma keharakuga.
Meeleheitlik armastuse otsimine jätab meid lõpuks tühjaks
ja kasvatab tõelise armastuse vajadust meie sees.
Püüdlused jätavad meid katkisteks purunenud suhete varemete keskele.
On aeg kogeda tõelist armastust.
On aeg kogeda isa embust.
ISA SÜLI Laste südamete tervendamine
Loodan, et võtad oma märkmiku välja,
kui sul on see olemas.
Hakkame rääkima sellest, kuidas tervendada nende
inimeste südameid, kellele oleme esindanud valesti Isa armastust.
Selle õpetuse pealkiri on:
"Laste südamete tervendamine".
Püüan tuua oma õpetuses tasakaalu.
Tean, et pool kuulajatest siin elavad üksinda.
Tean ka seda, et paljudel ei ole lapsi.
Aga ma ei saa õpetada midagi lihtsalt selle põhjal,
mis ma raamatust olen lugenud.
Õpetan asju läbi oma elu.
See on ainus asi, mida mul on teile pakkuda.
Kõik muu, mida õpetan, on puhas seadus.
Mõistan, et kõik ei oska samastada end nende lugudega,
mida räägin, kuna need on tihedalt seotud mu abielu ja lastega.
Ma ei palu vabandust.
Lihtsalt see, mis mul on jagada, on mu enda kogemused.
Olen kindel, et te ei taha kuulda õpetust ajalt enne minu abielu.
Ma luban teile!
See ei anna mitte midagi.
Te kindlasti ei taha õpetust sellelt ajalt, kui me olime
abielus ja meil polnud lapsi, sest sain päästetud alles hiljem.
Kui su enda olukord ei ole vastavuses minu olukorraga,
võid rakendada seda õpetust Kristuse ihus ehk koguduses,
kes on sinu perekond.
Räägin palju sellest, kuidas mina rakendan seda oma perekonnas.
Ehk siis, kuidas saan tervendada oma laste südameid nüüd,
kui hakkan elama selles ilmutuses.
Samamoodi räägin sellest, kuidas saan tervendada
oma naise südant.
Ja kui oled üksikvanem, kuidas saad oma laste südameid tervendada,
kui teist vanemat ei ole.
Räägime ka juba eakatest vanematest, kelle lapsed on keskealised.
Kuidas siis on võimalik tervendust tuua?
Ma ei luba, et teeme täna nalja. Ma ei rebi teil täna südameid rinnust.
Aga õpetan teile praktilisi asju.
Olen õppinud teid üleval hoidma ja loodetavasti saan sellega hakkama.
Vaatame Piiblist kirjakohta Malaki 3 ja veel mõndasid,
et rajada vundament.
Räägime lõpuks ka sellest, kuidas võtta vastu veel
rohkem Isa armastust.
Armastust ei ole pandud su südamesse selleks, et see võiks sinna jääda.
Armastus ei ole armastus, enne kui sa annad seda edasi.
Saad alles hoida ainult selle, mille annad ära.
Selle, millest hoiad kinni, kaotad.
See, mille annad ära, tuleb su juurde tagasi.
Teame hästi neid salme 23-24 Malaki 3. peatükist.
"Vaata, ma läkitan teile prohvet Eelija, enne kui tuleb Issanda päev,
suur ja kardetav. Ja tema pöörab vanemate südamed jälle laste poole
ja laste südamed vanemate poole, et ma ei peaks tulema ja lööma
maad needusega."
Kui laps ei tunne, et tal on koht oma ema või isa südames,
needus teeb tööd tema elus.
Kuidas selle needuse saab murda?
Sellepärast tahan anda teile praktilisi nõuandeid.
Ja need lähevad sulle maksma kõik,
et needus saaks murtud su elus.
Selle needuse murdmine läheb sulle maksma kõik selle,
mis oled olnud viimased 49 aastat.
Enne kui kogudus saab muutuda Isa koduks, meie oma kodud
peavad olema Isa kodud.
Ärkamine Kristuse ihus ja rahvaste seas algab meie kodudest.
Vaatame teist kirjakohta, Matteuse 18, rajades vundamenti õpetusele ja
läbides 12-13 praktilist asja, et murda needus.
Needus on võinud tulla su ellu läbi põlvkondade ahela.
Needus minu elus on pärit hugenottide ja
Madame Guyoni ajalt.
Meeletult suur vaimulik pärand, mis toodi Ühendriikidesse
koos usuliste tagakiusamistega 1700-ndate alguses.
See asetus Georgia rannikule.
See omas tohutult suuri maaalasid, kuid sellega kaasa tulid orjad.
See tõi endaga ahelad ja tagakiusu, mille algatasid orjapidajad...
Frosti perekond...
Ja nad algatasid needuse, mis kandus edasi ühelt
põlvkonnalt teisele.
Needus sellest, millist hävingut orjapidamine endaga tõi.
Ainus, mida Frosti suguvõsas oli võimalik hiljem lõigata, oli orjus.
Nii kaua, kui mäletame, isad on hüljanud oma lapsi.
Isad on hüljanud oma lapsi.
Ahelad, surve. Aga kõike seda läbis vaimulik lõng.
Pärand oli mõlemapoolne.
Meie perel polnud väga võimalust.
Minu sündimine maailma oli kui või sees ujumine.
Häving meie suguvõsas oli kestnud üle 300 aasta.
Kodusõjas kaotasime kõik.
Black Jack Watsonist sai tänapäeva Robin Hood.
Ta tappis inimesi, et varastada ja toita oma perekonda.
Ainult mõrvad, häving, kättemaksmine ja
kodude lõhkumine, igas perekonnas.
Perekonnad, kus isad ei osanud pakkuda lastele kohta oma südametes.
See oli nii kogu suguvõsas.
Praegu sa mõtled...
-See meenutab kuidagi meie kodu.
Aga te ei pea jääma sellesse olukorda.
Isa tahab murda needuse meie perekonna pealt.
Needuse murdmise kirjakoht on Matteuse 18:3-6
"Tõesti, ma ütlen teile, kui te ei pöördu..."
Kui te ei paranda meelt ja "anna mulle" ei muutu palveks "muuda mind"...
"...kui te ei pöördu ega saa kui lapsed, ei pääse te taevariiki!"
Ma ei usu, et see tähendab, et te ei saa päästetud,
vaid teie perekonnad ei saa kogeda kuningriigi elu siin maa peal...
...ja needus jääb teie peale.
Kuningriigi ellu astumine on väga tähtis asi selle juures.
Et võiksid kogeda kuningriigi elu praegu ja teha ümberpöörde
igas oma elu valdkonnas, pead alanduma nagu laps.
Selline inimene saab tunda Jumala kuningriigi suurust.
Ta saab tunda, mis tunne on olla laps Jumala kuningriigis.
Ja mitte ainult.
Salm 5 räägib sellest, kuidas me võtame vastu lapsi.
Mitte ainult see, kuidas võtame vastu lapsi,
vaid kuidas võtame vastu inimesi, kes ei saa meid õnnistada.
Kuidas võtame vastu need, kes ei saa kuidagi midagi teha,
et me näeksime head välja või saaksime kõrgendatud.
See, kuidas võtad vastu need väiksed inimesed, määrab ära,
kuidas võtad vastu Tema.
Me ei tervenda ainult oma laste südameid,
vaid kõiki neid väikseid, kellele oleme esindanud valesti Isa armastust.
Kui inimesel on võimu, et meid õnnistada ja esile tõsta,
meil jätkub nende jaoks ka armastust.
Aga kuidas on sinu suhtumine väiksemate vastu?
"Aga kes iganes on püüniseks kellele tahes neist pisikestest
minusse uskujaist, sellele oleks parema, et talle veskikivi
kaela riputataks ja ta uputataks mere sügavusse."
Selle needuse Jumal tahab murda.
On vältimatu, et komistuskivid tulevad ette.
Aga Jumal tahab murda selle needuse meie pealt täna.
Võtmesõna selle juures on alandlikkus.
Asi ei ole selles, mida teed või kui hästi sooritad.
Mulle meeldib rohkem sõna hoiak või positsioon.
Asi on selles, millise hoiakuga tuled koju tagasi.
Kuidas suhtud nendesse väiksematesse?
Nendesse, kes ei saa teha midagi, et sina näeksid hea välja
või oleksid õnnistatud.
Arvan, et suurim patt, mida vanem võib teha või
mis võib juhtuda igas perekonnas, on patt armastuse vastu.
Isa armastuse vale esindamine teisele inimesele.
Olen rääkinud teile, kuidas mu elu oli nii kinni tões,
et tõde muutus kurjategijaks mu perekonnas.
Ma ei teinud välja oma väikestest pereliikmetest.
Austasin väga suuri inimesi.
Neid autoriteete, kes said tõsta mind esile ja toita
mu vaimulikku auahnust.
Neid austasin, kuna nende kaudu võisin olla nähtud,
heakskiidetud ja tuntud.
Kui austame suuri, tihtipeale me ei austa väiksemaid.
Siis esindame Isa armastust valesti oma abikaasale, lastele ja teistele.
1980-ndatel kogu mu elu...
Sain päästetud aastal 1980.
Tegutsesin koguduse pastorina alates aastast 1984.
Olin edukas, elasin puhast ja moraalset elu.
Aga mu sees ei olnud armastust.
Olin väga armastatud ja austatud pastor.
Aga kodus vihastasin kiiresti välja.
Olin teistest kaugel ja mul puudus võime ennast siduda.
Olin nõudlik ja järeleandmatu.
Olin merekapten ja oma laeva juht ka isa rollis kodus.
Mul puudus halastus.
Väärtustasin sõnakuulelikkust rohkem kui suhet.
Aastal 1991 mu vanim poeg oli 12-aastane.
Eelnevad kolm aastat olin töötanud 70-80 tundi nädalas.
Tegin tööd tervenemisteenistuses ja juhtide jüngerlusteenistuses.
Meie kogudus oli üks kõige austatum Vaimuga täidetud
kogudus põhjapoolsetes osariikides.
Aga mu vanem poeg, Micah, ei suutnud mulle silma vaadata.
Tal puudus enesehinnang ja väärtus.
Tal polnud motivatsiooni.
Ta ei suutnud ka teistele inimestele silma vaadata.
Olin autoriteetne ja soorituskeskne isa.
Kas armastasin oma poega? Oleksin surnud tema eest.
Aga ma ei võtnud osa tema elust. Ainult hoolitsesin selle eest,
et ta järgib reegleid.
Ma ei osanud olla isa, sest ma polnud kunagi poeg.
Ma ei teadnud midagi isadusest.
Mu oma vanemad ka ei teadnud.
See on nii kestnud ühest põlvkonnast teise.
Vanemad on ohverdanud ennast oma tööle.
Nad ei osanud olla osaduses oma lastega.
See needus läks üle ühelt perekonnalt teisele.
9-aastane Sara oli trotsi täis ja tahtejõuline, sõltumatu,
mässumeelne, kelle tervenemisest olen teile varem rääkinud.
Täna räägime tervenemise detailidest, mille abil saame murda needuse.
Mu noorem poeg Joshua oli tol ajal 5-aastane.
Kutsusime teda Peoloom-Joshiks.
Selline oli mu laste olukord aastal 1991,
kui hakkasin mõistma, kui suur on valu mu kodus.
Aga ma ei saanud sellest aru enne, kui lahkusin oma teenistusest.
Istusin terve aasta väikses majas metsatuka ääres.
Mul oli vähe, mida teha. Teenistus praktiliselt puudus.
Mul oli esimest korda elus tõesti aega mõelda.
Kui astusin uksest sisse, nägin oma naises hirmu,
kui ta püüdis aru saada, mis tujus ma parasjagu olen.
Kas võin tunda end vabalt või kas ta on täna jälle täis
agressiivsust ja soorituskesksust, et kõik seisavad varvastel?
Ja annavad endast kõik, et tema oleks rahul ja ta vajadused
oleksid täidetud.
Olin uuestisündinud, Vaimuga täidetud, pastoreid teeniv isik,
kes õpetas sisemise tervenemise ja vabanemise seminaridel.
Aga ma ei osanud olla armastuses, perekonna needuse tõttu.
Jumal hakkas minuga tegelema.
Hakkasin paastuma üksinda.
Jumal hakkas rääkima mulle mu perekonna olukorrast.
Ta rääkis 1. Timoteose 5:8 kaudu.
"Kui aga keegi omaste ja kõige lähedasemate eest ei hoolitse,
siis see on salanud ära usu ja on halvem kui uskmatu."
Esimest korda tundsin sügavat meeleparandust seepärast,
et olin rohkem pühendunud aitama kõiki teisi kui oma perekonda.
Olin kui maaler, kes iga päev värvis teise maju ilusaks,
kuid ta enda maja oli kohutavas seisus.
Samal ajal uurisin karjaste ja lammastega seotud põhimõtteid
iisraeli kultuuri kontekstis.
Uurisin, kudas karjased hoolitsesid lammaste eest 2000 aastat tagasi.
Samal ajal lugesin seda kirjakohta, mida olen juba teile lugenud.
Jh 13:1: "...siis tema, kes oli armastanud omi selles maailmas,
armastas neid lõpuni."
Jeesus ei olnud neid lõpuni armastanud enne,
kui ta väljendas oma armastust pestes oma jüngrite jalgu.
Lammastega on teatud põhimõtted. Rajan meile praegu vundamenti.
Lambad ja karjased.
Kui lamba vill läheb liiga raskeks, sest see on niivõrd pikk ja
ulatub mudase maani, lammas ei paljune enam ja jääb haigeks.
Siis karjane viib lamba puhta rahuliku vee äärde.
Ta kammib villa siledaks ja puhastab selle takjatest.
Kui lammas on puhas, ta paljuneb ja on terve.
Kõik need asjad toimusid minuga samaaegselt.
Sain aru, kui haige mu perekond on.
Sain aru, kui sassis nad olid ning kui palju takjaid ja muda nad olid
aastate jooksul korjanud.
Sain aru, et ma ei oska olla nende vastu õrn.
Oskan selline olla ainult teiste perekondade vastu.
Olin kui see mees, kellest Paulus rääkis Timoteosele.
Hoolitsesin teiste perede eest, aga mitte enda omast.
Teenisin teiste perekondi, aga mitte enda oma.
Ma pidin lihtsalt oma laste silmi vaatama ja nägin seda.
7 aasta jooksul pastorina olin valanud oma elu teiste peale.
Mu enda perekond oli haavatud ja purunenud.
Siis leidsin kirjakoha Jh 13:1: "...siis tema, kes oli armastanud
omi selles maailmas, armastas neid lõpuni."
Ja salm 15: "...ma olen teile andnud eeskuju, et teiegi teeksite nõnda,
nagu mina olen teile teinud."
Ta andis eeskuju, pesi ära tolmu jüngrite jalgadelt.
Liitsin kaks asja kokku. Jalgade pesemine on väga sarnane sellega,
kuidas karjane peseb oma lambaid.
Karjase kari ei ole terve, kui ta ei pese jätkuvalt ära
mustust oma lammastest.
Siis Jh 13:17: "Kui te seda teate..."
Neid puhastamise ja teenimise asju.
Sa ei ole näidanud välja kogu oma armastust enne, kui oled end
alandanud ja võtnud teenija positsiooni.
Ed Cole defineerib armastust nii:
Armastus on teiste vajaduste täitmine enda vajaduste arvelt.
Mille arvelt? Uhkuse.
Himustamine on enda vajaduste täitmine teiste arvelt.
Olen selles suhtes seepärast, mis sina minu jaoks teha saad.
Hakkasin mõistma, et sellele põhines minu suhe naise ja lastega.
Tahtsin, et nad täidavad minu vajadusi.
Et võiksin minna rahvaste keskele ja täita teiste vajadusi.
Et võiksin olla endaga rahul, sest teised arvavad,
et olen hea töötegija.
Aga kui jõudsin koju, mul polnud midagi anda enda perekonnale.
Aastal 1991 hakkasin mõistma, kui palju olin hävitanud oma perekonda.
Mõistsin, et ma polnud kunagi näidanud välja oma kogu armastust
naise ja laste vastu.
Oleksin andnud oma elu nende eest.
Kasutasin sõnu "armastan sind" igapäevaselt.
Aga nad ei uskunud seda.
Sa ei saa vastu võtta seda, mida sa ei usu.
Sa ei näita välja oma armastuse kogu täiust enne, kui võtad
teenija positsiooni ja pesed ära tolmu ta jalgadelt.
Jh 13:1-5
Armastust väljendatakse läbi teenimise.
Kui täidad teise vajaduse iseenda arvelt.
Mõtle korraks oma pere peale.
Milline vajadus su abikaasal on praegu?
Milline vajadus su lastel on praegu?
Lähme sügavamale.
Milline vajadus on sinu vanematel praegu?
Kas neil on valus?
Kas nende vajadused on jäänud täitmata?
Pea meeles, et täitmata vajadus teeb inimese haigeks.
Ema või isa või mehe ja perepea vastutus on need vajadused täita.
Vajadus, mis on täidetud, teeb inimese terveks.
Needus puruneb.
Jumal hakkas minuga tööd tegema sellel paastuperioodil
1991 aasta kevadel.
Hakkasin nägema, et iga kord, kui Jumal rääkis mulle nendest
asjadest, võtsin seda kui kohtumõistmist.
Jumal ei olnud selles süüdi. See oli süüdistaja töö.
Kohe, kui tundsin hukkamõistu, otsisin endale tegemist.
Mõtlesin, et kui teen midagi, saan välja teenida oma
tee tagasi Jumala osadusse. Kohtumõistu tunne teeb seda.
See kas viskab sind tagasi sõltuvuste maailma ja
elu juurde, kus puudub motivatsioon, või hakkad ülireligioosseks.
Kõik need aastad olin vaigistanud kohtumõistu häält tegevusega.
Aga tol hetkel mul polnud midagi teha.
Mul polnud meeskonda, kelle eest hoolitseda.
Ainult üksikud tulid minu teenistuse juurde.
Esimest korda mul oli aega mõelda.
Hakkasin tundma patukahetsust. Püha Vaim ütles: Need sõnad,
mis olen rääkinud sulle tervenemise viimisest rahvastele, ei lähe täide,
enne kui need hakkavad üle voolama sinu perekonnast.
"Maailm ei usu, et Mina saatsin sind, enne kui nad näevad
su armastust oma naise ja laste vastu."
Jh 14:34-35 Jack Frosti tõlge.
Hakkasin lõpuks mõistma, et teenistus ei ole see,
mida teen siin Torontos sel nädalal.
Teenistus on see, mis juhtub siis, kui olen kodus.
Jumal hakkas näitama mulle elualasid, kus armastus oli raske.
Ta näitas mulle, et mu lastel ei olnud turvalist kohta.
Nüüd annan teile 12-13 sammu.
Kui tundsid ennast ära minu loos...
Suurem osa kindlasti tundis.
82% perekondadest ei toimi.
Vähemalt Põhja-Ameerikas.
Jumal hakkas näitama mulle plaani, kuidas murda needus mu laste pealt.
Ja mu abielust.
Räägin teile sellest üldjooneliselt.
Esiteks, palu Isa käest... Võid ära märkida täheliselt.
Palu isa käest viit asja:
1. Palu Isa käest meeleparanduse vaimu.
Rm 2:4 Sa ei jõua selleni oma jõus.
Tihti see algab enda süüdistamisega ja hukkamõistuga.
See on vendade süüdistaja töö ja viib sind sügavamale häbisse.
Lähed järjest kaugemale Isa armastuse keskpunktist.
Palu Jumalalt meeleparanduse vaimu.
Usun, et sellel kohal on eriline võidmine.
Iga kord, kui tulen siia, parandan meelt.
Ma ei mõtle pattude ülestunnistamist. Need on kaks erinevat asja.
Ülestunnistamine on see, mis me palveajal teeme.
Meeleparandus on see, mis sa teed kodus.
Meeleparandus on osa igapäevasest elust.
Kui hakkad uskuma, et Jumal kasutab sind
tööriistana su pere tervendamises ja needuse murdmises...
2. Palu Jumalalt su perekonnale andestuse vaimu sinu vastu.
1991 märtsis hakkasin seda paluma.
Kui vajad abi ja sa ei tea, kuidas jõuda ise meeleparanduseni,
sind võib aidata õpetussari
"Kindluste murdmine läbi paastu ja palve".
See räägib meeleparandusest Jumala viisil,
ilma süütunde, häbi ja enda hukkamõistuta.
Ilma süüdistajata.
See räägib, kuidas jõuda alandlikkuseni.
Meeleparandus saab leida aset ainult alandlikkuses.
Matteuse 18:4-5 kohas.
See, kes alandab ennast lapse kombel.
Meeleparanduse juures on oluline alandlikkus.
Kui alandad ennast, meeleparandus võtab võimust.
Sa ei saa seda ise teha. See tuleb läbi Kristuse Vaimu.
Hakkasin palvetama oma perekonna eest.
Ma ei liikunud edasi kiire tempoga.
Ma soovin, et ka sina ei liigu liiga kiiresti.
Palveta need asjad läbi.
Needus on võib-olla eksisteerinud sadu aastaid.
See on läinud üle ühelt põlvkonnalt teisele.
See võib mõne nädala võrra veel rahulikult olla.
Hakka palvetama.
Esimese sammu 3. punkt.
Hakkasin palvetama ja palusin, et Jumal toob esile iga patu.
Iga üksiku haavamise iga pereliikme puhul.
Võtsin välja märkmiku ja kahe kuu jooksul igal vaiksel ajal
Ta hakkas näitama mulle asju.
Kirjutasin üles iga pereliikme nime ja peitsin need asjad
oma märkmikusse, et mu lapsed neid üles ei leiaks.
Kirjutasin üles oma naise ja mõlemate poegade nimed eraldi.
Iga kord, kui mulle meenus olukord, kus olin edastanud vale pildi
Isa armastusest, kirjutasin selle üles.
Keegi ei tee pattu teise inimese vastu ainult üldisel tasemel.
Olin mitmeid kordi vabandanud oma laste ees, et olin halb isa
ja ma polnud nendele pühendunud.
Arvasin, et sellest aitab.
Aga mu lapsed olid ikka täis hirmu, ebakindlust,
sõltumatust ja mässumeelsust.
Mu tütar oli see laps, kes oli emaüsast saati haavatud.
Kui läbisin seda perioodi, hakkasin oma naisega jagama,
mida tundsin, et Jumal meile räägib.
Et me peame mõlemad eraldi üles kirjutama plaani
iga lapse jaoks, kuidas murda põlvkondade needus ja
tuua nende ellu põlvkondade õnnistus.
Olete kuulnud õpetust põlvkondade õnnistuse jagamisest.
Olin rakendanud seda oma laste eludes, aga needus oli ikka seal.
Sain aru, et ma polnud kunagi murdnud needust oma laste pealt.
Kinnitasin seda igal nädalal. Õnnistamine ei olnud piisav.
Tahtsime kõigepealt murda needuse ja siis õnnistada.
Kuidas see needus sai ilmsiks meie peres?
Läbi minu. Läbi mu naise. Seda põhjustasid kõik asjad,
mis olid põlvkondadelt edasi kandunud temasse.
Tema isa oli täis armastust.
Tema ema armastas teda, aga ei näidanud seda välja.
Ta oli pidevalt vihane. Kuidas mu naine käitus emana?
Mitmeid kordi ta vihastas oma laste peale.
Sel perioodil olin kodust eemal ja õpetasin sisemise tervenemise
konverentsil ning mu naine helistas:
Kui sa ei leia kiiresti teed koju, ma löön need lapsed maha!
Sa pead tulema koju ja mind päästma.
Seega palusin ka temal üles kirjutada iga üksiku patu.
Meil oli lehekülgede kaupa asju iga lapse kohta.
Mälestusi alates ajast, mida nemad ei mäletanud.
Olukordi, kus mõnel kukkus piimaklaas ümber,
me karjusime nende peale selle asemel, et lohutada.
Olukordi, kus karjusin nende peale, kui nad nutsid õhtuti voodis, kartes.
-Olge vait, me tahame magada!
Lapsed nutsid edasi.
-Paluge Jeesust. Ta on seal koos teiega.
-Ma vajan Jeesust, kellel on nahk.
Kõik need hetked, kui me ei lohutanud.
Küsisin juba alguses, kui vabaks sa tahad oma perekonda.
Millist hinda oled valmis maksma, et su pere oleks täis armastust?
Meil oli au ja õnnistus käia õhtul söömas koos Johni ja Caroliga.
Meil oli imeline aeg koos.
Kõndisime parklasse ja John ütles: Kõige suurem õnnistus maailmas
on elada koos selle imelise naisega ja mitte vaielda või kibestunud olla.
Lihtsalt elada ja jagada Isa armastust.
Ütlesin, et on tõesti imeline, välja arvatud üks kord kuus.
Ma polnud veel selle eesmärgini jõudnud, me tülitsesime kord kuus.
Aga iga päev võib olla täis rõõmu, vabadust ja armastust!
Rõõm on see, et mul on kodus 23-, 20- ja 15-aastane,
kes ei lähe kodust ära või õhtul magama ilma, et nad mind kallistaksid.
Ja ütleksid, et nad armastavad mind.
Kirjutavad väikeste kaardikeste peale, milline rõõm ja eesõigus neil on
olla meie lapsed.
Mida oleksid valmis selle eest maksma?
Sest see läheb sulle maksma.
Hakka üles kirjutama neid olukordi, kus oled esindanud valesti
Isa armastust oma pereliikmetele.
Ära kiirusta sellega.
Sa ei pea neile rääkima, millega tegeled.
Trishal oli oma projekt, minul enda oma.
Tunnista üles iga patt.
4. Kui läbid neid asju palves ja usud, et kohtud Jumalaga,
palu Tema käest õnnistust, mida palvetada iga pereliikme üle.
Täpselt nii nagu Jaakob õnnistas oma lapsi 1. Moosese raamatus.
Palu Jumalalt, et Ta näitab sulle iga pereliikme tugevaid külgi.
Mille vastu nad tunnevad huvi rohkem kui teised lapsed.
Siis hakkavad avanema nende elu eesmärgid.
Milliseid raamatuid neile meeldib lugeda?
Raamatuid, mis teistele võib-olla ei meeldi.
Hakkad, nägema, mis on Jumala eesmärk ja plaan nende eludes.
Väiksena mõtlesin ainult kalasaagi peale.
Olin parim kalamees ja käisin nii tihti kalas,
et teiste jaoks ei jäänud midagi.
Mina püüdsin kala!
Teen seda siiamaani, 40 aastat hiljem.
Saan sind konksu otsa päris kiiresti.
Võib-olla sulle on jutlustatud aastate jooksul suu ja silmad täis.
Siis tulen mina, viskan landi vette ja tõmban sind välja.
Need asjad võivad toimuda kõigepealt loomulikus maailmas.
Hiljem hakkad nägema Jumala plaani tema elus.
Hakka neid asju üles kirjutama ja palvetama, kuidas rääkida
nende üle õnnistust.
Õnnistus tähendab "heade asjade rääkimist".
James Dobbson ütles, et on vaja 40 kiituse sõna, et lükata ümber
1 kritiseeriv sõna lapse südames.
Need õnnistuse sõnad lükkavad ümber needuse.
Iga kord, kui kritiseerid pilguga, see vabastab needuse nende eludes.
Nad usuvad neid sõnu. Need on vaja ümber lükata.
Kirjuta üles need sõnad, et teaksid, mida oled öelnud.
-Mis sul viga on, idioot!
Mu isa rääkis mulle neid sõnu. Tundsin, et olen loll.
Ma ei kogenud, et mu elul on tähendus.
-Kas sa ei oska midagi õigesti teha?!
Kõik, mis ma tegin aastate jooksul, läks valesti.
Need sõnad on vaja ümber lükata.
Kirjuta üles kõik sõnad nendest olukordadest,
kus oled esindanud valesti Isa armastust.
Mul oli nimekiri ka enda naise jaoks.
Alustasin temast.
Esimese sammu 5. punkt.
Palu õiget ajastust needuse murdmiseks ja õnnistuse vabastamiseks.
Mina plaanisin seda ette umbes kolm kuud.
Paastusin selle pärast.
Kord nädalas palusin...
-Jumal, mina usun isadepäeva.
Kõik need aastad olles isa, olin elanud sellest,
et teised täitsid minu vajadusi.
Isadepäev pidi olema see päev, kui mind õnnistatakse...
Sain aru, et see ei ole nii!
Sellel isadepäeval elu muutub.
Seekord minul on isadepäeva kingitus neile.
Hakkan paluma, et needus saaks murtud nende elu pealt.
Panin kuupäeva paika.
Ma ei unusta seda kunagi.
See oli üks meie elu pöördepunkt.
Tähtis sündmus Frosti perekonnas.
14. juuli aastal 1991.
Palveta, et Jumal annaks sulle õige koha ja aja.
Pane see kuupäev paika.
Ära lase millelgi vahele tulla.
Kuupäeva paikapanemine on tähtis, sest kui sa seda ei tee,
hüppad varem või hiljem alt ära.
Hakkad leidma põhjuseid, miks mitte seda teha.
Pea meeles, et see läheb sulle maksma kõik.
Pigem maksaksid 100 eurot tunnis kellelegi,
et ta oleks su laste hingehoidja, kui teeksid seda.
Kas pole nii?
See läheb maksma kõik.
Aga auhind on seda väärt.
2. samm: Mis edasi?
Kui käid läbi esimese sammu uskudes Jumalasse, paastudes...
Kui sa ei tea, kuidas paastuda,
"Algaja juhend 40 päeva paastuks" aitab sind.
Arvan, et mainisin seda juba, aga kirjuta endale nimekiri sellest,
kuidas oled esindanud valesti Isa armastust oma naisele ja lastele.
Ole detailne - sõnad, pilgud, hoiakud, tõrjumine.
Armastuse väljendamata jätmine, täitmata lubadused.
See, et sa ei lohutanud neid, kui nad kartsid.
Pettumused, kaitsetus.
See on pimedusest valgusesse tulemine.
See on väga seotud eelneva õpetusega.
Viid oma perekonna pimedusest valgusesse.
Murrad vaenlase väe liikuda selles pimeduses.
Sa ei anna lihale võimust.
Võta aega ettevalmistuseks.
Inimesed kõikjal maailmas on teinud seda.
Oleme saanud kirju sellest, kuidas perekonnad on muudetud.
The Call Washingtonis sai kuskilt selle kasseti.
Nad kirjutasid need punktid välja ja jagasid infolehti tuhandetele
lastele, kes andsid neid oma vanematele.
See töötab.
Aga see läheb maksma sulle kõik.
Jõuame tõelise tervendava kohtumiseni.
Ükskõik, mismoodi sa seda nimetada soovid.
3. samm: Nüüd on see päev käes ja istud maha.
Minu puhul see algas kell 10 pühapäeva hommikul.
Ma ei läinud tol päeval kogudusse.
Häbi, häbi!
See päeva oli broneeritud mu perekonnale.
Panin oma lapsed ja naise elutuppa istuma.
Keegi neist ei tahtnud seal olla.
Nad vihkasid perekoosolekuid.
Istusin maha koos nendega. Võtsin välja Laulu 78.
Selle kirjakoha põhjal hakkasin tegema seda kõike.
Tahan, et vaatad selle üle, sest see pani mind liikuma.
See pani mind mõistma, et pean oma lastele tõde rääkima.
Laul 78:1-8
Räägin üldjoontes, mida Jumal mulle andis, et muuta mu perekonda.
Olen rääkinud sellest ainult mõnel korral.
Olin Poolas pastorite konverentsil ja üks küsimustest oli:
Kuidas said terveks ja taastasid oma perekonna?
Rääkisin neile sellest üldjooneliselt.
Üks misjonär kirjutas selle üles ja andis oma märkmed mulle.
-Palun! Siin on su järgmine sõnum. Lindista see. Maailm vajab seda!
Alustan 1. salmist.
Ära tee seda täpselt nii, nagu mina tegin,
vaid palveta ja küsi Jumalalt, kuidas Tema tahab seda teha.
See oli minu jaoks rhema-sõna, mis mind muutis.
Minu rhema-sõna võib sind tappa.
Küsi Jumalalt, kuidas sa pead oma olukorras tegutsema.
"Pane tähele, mu rahvas, minu Seadust,
pöörake oma kõrvad minu sõnade poole! Ma avan oma suu õpetussõnadega,
ma ilmutan mõistatusi muistsest ajast."
Sõnad "muistsest ajast" tähendavad heebrea keeles elu saladusi.
Räägin elu saladustest. "Mida me oleme kuulnud ja mida me teame ja
mida meie vanemad on meile jutustanud..."
Kas su isa on rääkinud sulle elu saladustest?
Üks asi on määranud, milline on su perekonna iseloom ja
selle isikuomadused.
Su õed, vennad, onud ja tädid. Miks me oleme sellised, nagu oleme?
Selles kirjakohas on isa vastutus jagada lastega
perekonna saladusi.
Kõik need asjad, millest ei räägita.
Me ei taha, et nad teavad perekonna ajalugu.
Seda nimetatakse häbiks.
Kõik pimeduses peidetud asjad...
Ap 26:18 Pimedus on saatana valitsusala.
Juuda 6 Langenud inglid visati pimedusse.
Vaenlane liigub su perekonna kõige pimedamate saladuste alal.
Me mõtleme, et need asjad on laste kõrvade jaoks liiga häbiväärsed.
See on vaenlase vale.
Ta tahab hoida needust üleval ühest põlvkonnast teise.
Nii kaua, kui seda peetakse peresaladuseks...
Pimedus on moraalne staatus.
Peidame asju ja hoiame salajas ning anname vaenlasele ruumi
talluda meie elu peal.
"Mida me oleme kuulnud... ja mida meie vanemad meile
on jutustanud, seda me ei taha salata nende laste eest,
me jutustame tulevasele põlvele Issanda kiituseväärt tegudest,
tema vägevusest ja tema imedest, mida ta on teinud.
Ta asetas tunnistuse Jaakobisse ja seadis Iisraelisse Seaduse,
mida ta käskis meie esivanemail teatada oma lastele..."
Elu saladused.
"...et tulevane põlv seda tunneks, lapsed, kes sünnivad,
et nemadki tõuseksid seda jutustama oma lastele,
ja et nad paneksid oma lootuse Jumala peale ega unustaks
Jumala tegusid..." Mis juhtub?
Kui peresaladused, elu saladused, paljastatakse, see avab
Jumala kuningriigi meie lastele.
Mis juhtub, kui elu saladusi ei paljastata?
Salm 8: "...ega oleks nagu nende esivanemad, kangekaelne ja
tõrges sugu, sugu, kelle süda ei olnud kindel..."
Kes ei valmistanud ette oma südant.
Kas sina oled valmistanud oma laste südamed ette võitluseks,
mis neid ees ootab esiisade halbade tegude tõttu?
Frosti perekonna suurim kindlus suguvõsa mõlemalt poolt on:
hoorus, moraalsuse puudus, isade poolt hüljatud lapsed,
karmus ja autoriteetsus.
Orjapidajate vägivaldsus ja autoriteetsus orjade vastu.
Iisebeli vaim, perekonna mudel, kus ema valitseb kodu üle.
Ma ei pea alistuma sellele patule.
Aga Nehemja 9:2 räägib sellest, kuidas kogu Iisrael viidi orjusesse.
Nehemja läks tagasi aitama Jeruusalemma müüre ehitama.
Ta teadis, et esiisade patud viisid nad 60-ks aastaks orjusesse
Babülooniasse. Olukorra taastamiseks ta kogus kokku Jumala rahva,
nad seisid müüri peal kuus tundi ning tunnistasid üles oma patte
ja esiisade halbu tegusid.
Sellele järgnes 150 aastat õnnistust ja heaolu.
Needus murti läbi nende oma pattude ja esiisade halbade tegude
6-tunnise ülestunnistamise.
Paastudes ja palvetades.
Esiisade pahad teod on kalduvused patule,
mitte patt ise. Kalduvus patule.
Frosti perekonnas kalduvus seksuaalsele ebamoraalsusele
on kestnud läbi aegade.
Kuidas see kalduvus tuleb esile?
Isa tuleb 12-aastase poja tuppa, viskab lauale hunniku
Playboy-ajakirju.
Kui sain 21-aastaseks, isa kinkis mulle tuuri igasse stripiklubisse
70 kilomeetri raadiuses Daytona Beachil.
Elu parim õhtu!
See on kalduvus.
Seega igal lapsel, kes sünnib Frosti perekonda,
on kalduvus seksuaalsele ebamoraalsusele.
Kas jagan oma lastega elu saladusi?
Lapsed, siin on teie suurim kiusatus.
Teil pole ruumi mängida seksuaalpattudega.
Sest kui te seda teete... Olete käes!
Vaenlane on kohe kohal ja valmis teid kinni püüdma.
See on Frosti perekonna vaimsus.
Vaenlane tunneb ära perekonna patu läbi põlvkondade.
Ta tunneb ära kõik nõrkused ja teab täpselt,
kuidas saata teid kiusatusse.
Teil pole ruumi katsetada alkoholi ja narkootikumidega.
Nii kaugele, kui mäletame, oleme olnud narkomaanid ja alkoholistid.
Kui hakate mängima nende asjadega...
See neelab teid ära täielikult.
Esiisade pattudest alguse saanud kalduvus.
Aga ärge rääkige oma lastele ühest või teisest tädist.
Võid vaadata mõlemale poole Frosti suguvõsas,
seda on kõikjal.
Sõltuvused ja seksuaalne ebamoraalsus mõlemal pool.
Ja mina peidan seda oma laste eest, et see võiks ka neid ära neelata.
Elu saladused.
Õnnistasin neid, kui kuulsin õpetust Isa õnnistusest.
Aga needus ei olnud veel murtud, sest me polnud jõudnud
peresaladuste juurde.
Elu saladusteni.
Seega istusin maha koos oma lastega tol päeval nii,
nagu olin planeerinud.
Jagasin nendega elu saladusi.
Rääkisin neile nii austava tooniga kui võimalik...
mitte süüdistuse või kibedusega...
...milline mu elu oli, kui kasvasin täiskasvanuks.
Ma polnud neile varem sellest rääkinud.
Hoidsin neid asju salajas.
Ma ei tahtnud, et nad vihastavad oma vanavanemate peale.
Aga rääkisin neile seda, mida oma lapsepõlvest mäletasin.
Püüdke nüüd mõista.
Neil oli autoriteetne ja soorituskeskne isa.
Nad arvasid, et nemad on süüdi.
Et ma olen selline, sest nad ei meeldi mulle.
Nad ei tea, mis on teinud minust sellise, nagu olen.
Seega nad võtsid süü enda peale.
Ma ei olnud jaganud nendega peresaladusi.
Kui hakkasin nendega rääkima, nad istusid vihaselt
katsu-mind-õnnistada hoiakuga.
Siis rääkisin neile kuritarvitamisest...
Palusin neil mõista, et mu vanemad läbisid oma valusid ja
abielu purunemist.
Nad armastasid mind ja oleksid andnud oma elud minu eest.
Andsin endast parima, et austada nende vanavanemaid.
Aga jagasin nendega, et need asjad on vorminud minu iseloomu.
See on peresaladus, mida ma ei tohtinud lapsepõlves
kellelegi rääkida.
Nii kaua, kui sellel lastakse olla, vaenlane käib pimeduses.
Lapsi on lihtsam suunata esiisade halbadele tegudele.
Rääkisin nendele valust, millega elasin oma lapsepõlves.
Valust, mida tundsin öösel, kui püüdsin end peita
riidekapis selles hirmu majas.
Rääkisin neile, et nendel põhjustel otsustasin 12-aastasena
üles öelda oma seisuse isa pojana.
Kibestusin ja olin täis viha.
Ütlesin lahti oma seisuse ema pojana. Mõistsin nad hukka.
Õpetasin oma lastele kibeduse juurtest.
Mu viieaastane kuulas väga tähelepanelikult.
9-aastane, kellel polnud kunagi meie jaoks aega,
istus käed rinnal, aga ta kuulas.
Rääkisin neile vanemate mitteaustamisest ja
nad õppisid 2. Moosese 6. peatüki põhimõtet.
Nad õppisid inimsuhete neljast põhimõttest noores eas.
Nad kuulasid ära õpetuse "Kibedate juurte kindlused".
Lisaks "Inimsuhete neli seadust".
Võib-olla oled kuulnud Johni ja Carolini sellest õpetamas.
Kui sul pole veel seda raamatut...
Ükski inimene maa peal ei peaks selleta elama.
See peab olema osa tervendavast kohtumisest.
Rääkisin neile kibedusest, mida tundsin oma isa ja ema vastu
kõik need aastad.
Rääkisin kibedusest, vihast ja ärritusest.
Läks tükk aega, et kõigest sellest rääkida.
Siis Trisha hakkas rääkima oma imelisest lapsepõlvest.
Muidu täiesti vastupidine olukord, välja arvatud kõik haigused
ja enneaegsed surmad ning haiglas veedetud ööd.
Ja see vaesus.
Ta rääkis oma versiooni oma kogemustest.
Siis tegime pausi.
Neljas samm.
Läksime edasi minu kogetud valudega.
Rääkisin neile seksuaalsest kuritarvitamisest,
mida elasin läbi 12-aastasena.
Kas 5-aastane ei ole liiga noor kõike seda kuulma?
Ta kuuleb sellest lasteaias ja igalpool mujal, kus ta liigub.
Parem rääkida sellest terves ja turvalises osaduses,
kus lapsed võivad esitada küsimusi ja saada vastuseid.
Võib-olla oleksin võinud oodata sellega, aga ma ei usu.
Praegu meil on väga terve 15-aastane, kes suudab rääkida kõigest,
mis on seotud seksuaalsusega.
Rääkisin neile kuritarvitamisest, mida pidin läbi elama.
Rääkisin neile hülgamisest sõprade keskel.
Sellest, millise ebakindluse see jättis minu sisse.
Kuidas see tõi mu ellu varakult hülgamise valu.
5. samm: Rääkisin neile, kuidas kõik need lapsepõlve
ja nooruse valud mõjutasid mind täiskasvanueas.
Veelgi tähtsam, kuidas need mõjutasid mind vanemana ja abikaasana.
Nad olid näinud ema ja isa vaidlemas mitmeid kordi.
Miks? Tihti, kui ema ja isa vaidlevad, lapsed arvavad, et nemad on süüdi.
Nad olid juba enda sisse peitnud enesesüüdistuse ja ettekujutuse,
et kodu õnnetu õhkkond on kuidagi nende pärast.
Mina tõin valgust ja tõde sellesse ning aitasin neil näha,
et asi ei ole nendes.
Põhjuseks on see, kuidas mina reageerisin oma lapsepõlve valule.
Ütlesin, et ma ei süüdista oma ema ja isa.
Reageerisin sellele ning lõikasin seda kibedust ja hukkamõistu,
mida külvasin oma vanematesse.
12-aastane, 9-aastane ja 5-aastane kuulasid väga tähelepanelikult.
Rääkisin neile sellest pilgust, millega isa mind vaatas.
Tunnistasin, et olen neid sellesama pilguga vaadanud.
See pilk.
Peale seda vestlust vaatasin juhuslikult oma nooremat
poega Joshi selle pilguga. Ta jooksis ema juurde nuttes ja ütles:
Ema, isa vaatas mind selle pilguga!
Kas saate aru, kui palju see aitas mul sellest pilgust vabaneda!
Sellest sai meie perekonna nali.
Jälle see pilk!
Aga nüüd see ei tähenda nende jaoks enam hülgamist.
Nad teadsid, et see oli osa needusest, mis mu elu peal oli
haigetsaamise tõttu.
Selle asemel, et haiget teha, pakkus see neile nalja.
Kuna me ei too peresaladusi oma ellu, vaenlane käib ringi,
tapab, hävitab ja varastab.
Laseme häbil, süütundel ja uhkusel hoida meid tagasi,
et mitte tuua tervenemist oma laste südametesse ja perekonda.
Rääkisin neile, et ma ei osanud olla oma isaga osaduses.
Isa ei mänginud minuga lapsepõlves.
Ma ei osanud mänge mängida. Ma ei osanud isegi naerda.
Ainus mäng, mida oskasin lastega mängida, oli see,
et viskasin end põrandale pikali ja nemad kõditasid mind.
Neil ei tulnud see välja.
Mul polnud tundeid. Ma ei osanud tunda kõdi.
Nad imestasid, miks ma ei naera või mängi kodus.
Nad imestasid, miks iga mäng lõppeb sellega,
et ma vihastan välja.
Kasvasin üles keset surma ja surmaähvardusi.
Kasvasin üles viha ja valu keskel.
Kui püüdsin palli mängida, keegi karjus mu peale ja
selles polnud rõõmu.
Aga kõik need aastad mu lapsed arvasid,
et nemad on süüdi.
Aga nüüd nad hakkasid mõistma.
-Isa on tõesti haigetsaanud mees, meie polegi süüdi.
Kas näed, mida valgus toob?
See, et oled avatud, arus ja läbipaistev.
See vabastab isegi 5-aastase.
9-aastase ja 12-aastase.
Rääkisin neile kõikidest enesekaitse müüridest.
Sellest, kuidas ma ei saanud kedagi enda ligi lasta, sest kõik haavasid mind.
-Olen hoidnud teid eemal ja tahan, et teate,
et teie ei ole süüdi ja teil pole midagi viga.
Probleem on siin. Minul on midagi viga.
Ma pole suutnud usaldada.
Rääkisin neile, kuidas mind on puudutatud valedel eesmärkidel
nii palju kordi, et kardan neid kallistada.
-Mu pojad, kardan teid kallistada nende inimeste pärast,
kes kallistasid mind, kui olin 12-aastane.
Seda põhjustas ebamoraalsus, mille keskel kasvasin ja
rääkisin sellest neile.
Rääkisin pornosõltuvusest ja seksuaalsetest perverssustest.
-Kardan teid süles hoida, sest ma ei oska teid puudutada.
Mu lapsed olid haavatud, sest ma ei hoidnud neid süles.
Nad ei teadnud, miks see nii oli ja arvasid, et neil on midagi viga.
Kui nad said aru, et isal on olnud kõik need meelekindlused...
Ma olin uus loodu Kristuses.
Aga mul oli veel see meelekindlus, millest olen rääkinud.
Järsku nad said aru, miks puudutus on isa jaoks raske.
Kui oled elanud läbi 5 aastat seksuaalset kuritarvitamist,
puudutus ei tundu nii lihtne ja loomulik.
Nad istusid minuga ja võin kinnitada, et neil polnud igav.
Nad istusid ja kuulasid.
6. samm: Rääkisin neile, et nemad ei olnud see probleem.
Olen palvetanud seda paljude inimeste puhul.
Paljud imestavad, miks inimesed hakkavad nutma
peale pooleminutilist palvet.
Kõik imestavad, mida ma neile ütlen.
Ütlen kõigest: Sina ei ole probleem.
Mu lapsed nutsid, kui rääkisin neile sellest.
Ütlesin, et isa on see probleem.
-Muidugi teie eludes on alasid, kus on vaja distsipliini.
Aga isa on see, kes peab selles perekonnas muutuma.
Ütlesin neile, et neid ei saa süüdistada minu vihase
käitumise pärast või seepärast, et olen kaugel või vaatan neid kurjalt.
-Muidugi pidin teid distsiplineerima, aga see oleks pidanud
väljenduma õrnalt ja läbi armastuse.
Mitte kurjalt, hülgavalt ja väärtust langetavalt.
Teie ei ole puudulikud.
7. samm: Hakkasin võtma läbi oma nimekirja.
Võtsin iga lapse eraldi käsile teiste juuresolekul.
Alustasin oma vanimast ja ütlesin: Micah...
Keset elutuba istus 12-aastane poiss toolil.
Läksin põrandale ja võtsin välja veekausi.
Võtsin ta kingad ja sokid jalast ning hakkasin ta jalgu pesema.
Selgitasin neile Jh 13:1 põhimõtet,
kuidas Jeesus väljendas oma armastuse täiust omade vastu.
Kuigi Jeesus oli koos oma jüngritega kolm aastat, ta ei väljendanud
oma armastuse täiust enne, kui ta võttis orja positsiooni
ja pesi nende jalgu. See oli sümboolne tegu.
Ma ei ütle, et sa pead seda tegema. Räägin lihtsalt, mida mina tegin.
Põlvitasin oma laste ees
ja ükshaaval hakkasin pesema nende jalgu.
Kogu see asi kestis 4-5 tundi.
Põlvitasin, võtsin välja oma nimekirja ja panin selle enda ette.
Läbisin nimekirja ja ütlesin:
Micah, kui olid nii vana, tegin seda.
Alustasin sellest, kui ta sündis.
Koos läbisime kõik olukorrad kuni praeguse hetkeni.
Iga lapse puhul see võttis umbes 45 minutit.
Ütlesin, et käitusin sinuga nii ja väljendasin sellega valesti
Isa armastust. Kas andestad mulle?
Ootasin, kuni ta ütles: Jah, andestan sulle.
Läksin nimekirjaga edasi.
Iga asja kohal, kus olin väljendanud valesti Isa armastust,
palusin tal mulle andestada.
Ma ei haavanud neid ainult üldisel tasandil.
Haavamine kordus mitmel korral.
Läbisin iga olukorra, mille Püha Vaim oli mulle meelde tuletanud.
Palusin iga asja puhul eraldi andestust.
Tegin seda kõigi kolme lapse puhul eraldi,
kõikide teiste juuresolekul. Kõik nad nutsid.
8. samm: Rääkisin neile mõndadest lihtsatest asjadest.
Olime läbinud Sandfordide koolituse, seega võtsime selle aluseks.
-Kuulutan teid vabaks minu pattudest teie vastu.
Enne seda palvetasin tervenemist iga haigetsaamise puhul.
Kui olin palunud andestust igalt lapselt eraldi,
iga asja puhul eraldi, hakkasin paluma tervenemist.
Võtsime välja õli ja hakkasin nende jalgu õliga masseerima.
Palvetasin, et õli ja vein...
See ongi 9. samm.
Palvetasin õli ja veini puudutust iga üksiku haigetsaamise puhul.
Nad nutsid ja nutsid.
Nad tõesti istusid ja nutsid igaüks 45 minutit.
Palvetasin, et kõikide negatiivsete sõnade mõju, eriti nende,
mis olid neid maha surunud, saaks murtud nende elu pealt.
Rääkisin iga sellise sõna asemel positiivseid ja õnnistavaid
sõnu igaühe kohta. Nad nutsid ja nutsid.
Palvetasin nende üle Hb 10:22, et Jeesuse veri puhastaks
nende südametunnistuse häbist ja süütundest.
Ja et Tema peseks neid puhtaks Sõna veega sellest mustusest,
mis oli tekkinud ettekujutusest, et neil pole väärtust isa silmis.
Ja lõpuks, mis iganes number see on...
Palvetasin nende üle vanema õnnistuse, mida olin ette valmistanud
mitmeid nädalaid palvetades ja küsides, mida igale lapsele öelda.
Palvetasin ja õnnistasin neid isana ja hoidsin süles.
Micah lihtsalt vappus mu süles, kui needus sai murtud ta elus.
Õnnistasin teda ja hoidsin teda süles ning kui kõik oli tehtud...
Ema alustas oma osaga.
Ta tegi sama asja.
Teised kaks last vaatasid pealt.
Meie viieaastane, kes oli nii süütu, lihtsalt nuttis ja nuttis
läbi selle osaduse hetke.
Järgmisena võtsime käsile meie tütre Sara.
Isana õnnistasin teda kõigepealt.
Ta pisarad kuivasid ära, kui ta istus toolile.
Ta muutus kõvaks... Mind sa ei õnnista!
Hakkasin asju läbi võtma, ta oli meeletult vihane ega
võtnud midagi vastu.
Sain aru, et Sara valu sai alguse emast.
Emaüsas alguse saanud hülgamisest.
Ütlesin Trishale, et on parem, kui tema alustab.
Ta alustas sellest päevast, kui Sara sai alguse.
Ema rääkis talle sellest olukorrast, mille keskel Sara sai alguse.
Me oleme sellest juba varem rääkinud.
Sara murdus ning hakkas nutma, karjuma ja kaeblema.
Trisha läbis kõik sellesama ülesehituse järgi.
Ta parandas meelt nuttes.
Siis mina võtsin läbi kõik enda patud nuttes 45 minutit järjest.
Siis õnnistasime teda.
Siis oli järjekorras meie väike 5-aastane.
Võiks arvata, et temavanune on alles liiga noor.
Ta nuttis ja nuttis ja karjus.
Kui kõik oli möödas ja hakkasime natuke ära kuivama...
Olime higist ja pisaratest märjad, läksime pesema ja riideid vahetama.
Läksime õue ja meie naabrid, kes olid meie lähedased sõbrad,
läksid meist mööda basseini juurde.
Nad vaatasid meid ja küsisid: Mis teie lastega on juhtunud?
Sest 12-aastane poeg, kes kunagi ei vaadanud kellelegi silma...
Aastaid ta ei olnud vaadanud ühelegi inimesele otsa.
Ta hakkas seisma sirgelt
ja see muutis ta iseloomu üleöö.
Ta muutus enesekindlaks.
Mu tütar muutus vihasest väiksest tüdrukust,
kes oli emaüsast saati hüljatud...
5-aastane poeg oli alati olnud Peoloom-Josh ja
pole siiamaani muutunud, siiamaani hüppab mööda seinu.
Aga see oli protsessi algus, mitte lõpp.
Olete kuulanud mu kassette. Oleme jätkuvas protsessis.
Kui nad said kõik järjest 14...
See vanus muudab nad väikesteks koletisteks!
Märkasin, et pidin kogu selle asja uuesti läbima,
nagu varem jagasin. See juhtus 3. jaanuaril 1996.
Protsess hakkas uuesti käivituma, kui mu vanem kadunud poeg
oli 19-aastane.
Aga meie perekonnas ei ole saladusi.
Mu lapsed teavad, et neil on vend taevas.
Selle abordi tagajärjel, mis me tegime enne abielu.
Mu lapsed teavad iga seksuaalpattu ja perverssust,
mis on seotud mu eluga.
Kas see on vähendanud nende austust minu vastu?
Ei, see on lisanud nende austust.
Teie, kes käite siin piiblikoolis, olete näinud, et mu tütar on
peale kõiki oma valusid kõige läbipaistvam inimene.
Läbipaistvuseta ei saa osadust üleval hoida.
Kogu mu pere elab avatuses ja läbipaistvuses.
Me käime läbi iga valu, mida oleme kandnud.
Aga me ei käi eelnevate põlvkondade iseloomus. Needus on murtud.
Tahaksin öelda sedasama teiste sugulaste kohta.
Nad on saanud päästetud, aga nende eludes on häving.
Mõned ei taha lihtsalt hinda maksta.
Lähme edasi.
Kõigepealt pead mõistma, et sa ei saa seda teha.
Sa saad teha seda, millest räägib 1. Pt 5:5.
Jumal on ülbetele vastu.
Ta ei ole sinu vastu, vaid sinus oleva uhkuse vastu.
Alandlikele ta annab armu.
Armastan armu definitsiooni.
Minu arvates see ei ole "teenimatu soosing".
Usun, et see on "Jumala võimekus".
Kui me oleme nõus alanduma, Jumal annab meile võimekuse ja
Tema viib meid läbi.
Ära tee seda esimesel nädalal, kui lähed koju.
Loodan, et saad Jumala käest sõna enda perekonna jaoks.
Soovitan teile õpetust kibedate juurte kindlustest,
sest see aitas mul mõista, kuidas haigetsaamine
kandub ühelt põlvkonnalt teisele.
Julgustan sind võtma läbi õpetuse haigetsaanud südame tervenemisest.
See aitab sul mõista, kuidas hülgamine on mõjutanud su perekondi
ühest põlvkonnast teise.
"Isa armastuse palveteenistus" sisaldab tervendavaid palveid,
mida saad paluda oma laste ellu.
Need aitavad sul mõista peidetud valu.
Siis hakkad planeerima.
Võid koos Jumalaga paika panna kuupäeva kasvõi järgnevasse kuusse.
Siis hakka end ette valmistama järgmiste põlvkondade pöördepunktiks.
Selleks, kus su perekond läheb needusest üle õnnistatud elule.
Sinu lapsed, nende lapsed ja lapselapsed
saavad elada õnnistuses needuse asemel.
Lähme veel sügavamale.
Oled üksikema.
-Mu abikaasa ei ole siin, laste isa ei ole olemas.
Mind on jällegi jäetud üksi.
Ei! Üks üksikema tuli kord mu koosolekule ja kuulis seda õpetust.
Ta oli pärit Floridast, Daytona Beachilt,
kus ise sündisin ja kasvasin üles.
Ta oli 40-aastane ja kolme teismelise lapse ema.
Ta mees oli vägivaldne narkomaan ja istus vangis.
Ta oli eemal, ega võtnud oma laste elust osa.
Ta küsis, mida ta saab teha, kui mees ei ole seal.
-Võta isa positsioon. Tunnista üles tema patud.
Räägi neile sellest, millest oleme siin rääkinud.
Jeesus võttis meie koha ristil.
Sina võid võtta teise inimese koha nende pattude suhtes.
Põhimõte on sama, nagu patuoinastel Vanas testamendis.
Iisraeli rahva patud pandi patuoina peale, kes ohverdati.
Palveta, kuidas pead tegutsema.
Naise teismelised lapsed vihkasid üksteist.
Nad ei kannatanud ühel ajal ühes toas olla.
Kogu maja oli täis viha, hirmu ja kartust.
Vanem 17-aastane poeg, kes oli gängiliige,
ainult karjus oma ema peale.
Naine ütles, et ta ei taha enam isegi elada ega olla selles majas.
Ta palvetas ja küsis Jumala käest, kuidas tegutseda ning
Jumal andis talle plaani.
Ta alustas oma vanimast lapsest.
Ta ootas kuu aega. Ta valmistas oma südant ette.
Ta paastus.
Ta palus endale ja teismelistele lastele Jumala käest
meeleparanduse vaimu ning andestuse vaimu oma lastele.
Ta plaanis igaühe neist eraldi ühel päeval koju jätta.
Sest ta teadis, et neid pole võimalik ühel ajal ühte tuppa panna.
See üksikema istus üksi maha oma mässumeelse vanema pojaga,
gängiliikmega.
Ta rääkis põlvkondade pattudest oma elus ja oma mehe elus.
Poeg oli justkui liimitud oma kohale ja kuulas seda kõike.
Ema rääkis inimsuhete neljast tasemest, kuidas inimene
muutub täpselt selleks, milles ta oma isa süüdistab.
Õpetussari "Kibedate juurte paljastamine".
Või Sandfordide materjalid, Johni raamat andestusest.
Ema rääkis sellest kõigest ja võttis siis kõigepealt poja isa
positsiooni, paludes pojalt andestust.
Esimest korda viie aasta jooksul poeg murdus nutma kontrollimatult.
Ema rääkis oma patumudelitest, isade ja esiisade mudelitest.
Nad nutsid koos. Poeg puhkas esimest korda oma ema süles
terve päeva, kui nad nutsid ja rääkisid läbi kogu suguvõsa ajaloo.
Järgmisel päeval oli tütre kord ja siis noorema poja kord.
Ema rääkis, kuidas ta ühel õhtul tegi õhtusööki ja kuulis naeru.
Ta läks vaatama, mis toimub. Ta leidis oma kolm last
magamistoa voodi pealt, ühes hunnikus naermas ja
kallistamas teineteist.
Kogu kodu vaim ja õhkkond oli täiesti muudetud.
Üksikema, ära tee seda samamoodi, nagu see ema.
Ja ära tee nii, nagu mina.
Võta need põhimõtted, aga palveta ja küsi Jumalalt,
kuidas sina saad tuua teie peresaladused valguse kätte.
Too välja õnnistus, mis murrab needuse.
Aga kui oled 70-aastane ja su lapsed on 35-40-aastased.
Oled nad kaotanud ja lootus tundub olevat kadunud.
Tore, et küsisid.
Sellel oli meeletult suur mõju meie elule.
Aitasime üht vanemas eas, 65-ndates abielupaari.
Mehel oli poeg ühe nooruse juhusuhte tagajärjel.
Ta käis kohtuniku juures allkirjastamas abielulepingu.
Naine oli rase, aga nad läksid mõlemad oma teed pidi.
Naine sünnitas poja, keda mees nägi esimest korda,
kui poeg oli 25-aastane ja otsis oma isa üles.
Poeg oli suitsiidne ja võitles depressiooniga.
Ta oli veetnud kaks perioodi psühholoogiahaiglas.
Ta oli alkoholist.
Tal oli kodus 200 pornovideot.
Tal oli olnud kaks abielu.
Ta oli seksuaalselt väärastunud ja siis, kui kuulsime temast,
ta oli 45-aastane, täielik inimvare kõigi haigetsaamiste tagajärjel.
Ta nimi oli Bob ja ta elas Chicagos.
Ta andis mulle loa jagada oma tunnistust.
Ta helistas oma isale, kes elas Myrtle Beachil, South-Carolinas.
Ta ütles, et on jälle enesetapu ääre peal ja kavatseb end
kuueks nädalaks psühholoogia- haiglasse sisse kirjutada.
Isa kutsus ta enda juurde.
-Enne, kui lähed haiglasse, tule siia meie juurde ja
lase meil sind armastada.
-Ma ei taha sinna tulla, räägite mulle jälle Jeesusest.
Ma ei tule sinna.
-Lubame, et me ei maini kordagi Jumalat või Jeesust.
Tule ikka siia!
Seega Bob hüppas autosse ja sõitis 17 tundi Myrtle Beachile,
kus nad lihtsalt armastasid teda viis päeva järjest.
Nad ei maininud kordagi Jumalat ega püüdnud talle tunnistada.
Nad ei püüdnud teda tervendada ega jutlustanud talle.
Ühel õhtul nad istusid koos peale õhtusööki.
Nad ütlesid: Tahame sulle midagi rääkida, ära pane televiisorit tööle.
See 45-aastane toidu-, alkoholi- ja retseptiravimitesõltlane,
masendunud ja suitsiidne mees istus tugitoolis.
Tema kasuema, Gladys, ja isa, Jerry...
Ema läks tooma kausitäit sooja vett.
Tal oli nimekiri kõikidest pattudest, mida ta teadis,
et mehe pärisema oli ta vastu teinud.
Ta plaanis võtta Bobi pärisema positsiooni.
Selle ema, kellega Bob väiksena elas.
Isal oli oma nimekiri pattudest, kuidas ta ei võtnud poega omaks
esimeste 25 aasta jooksul. Kõik oli üleskirjutatud.
Nad läbisid kogu toimingu, ega maininud kordagi
Jumalat, Jeesust või Isa.
See mees oli tükkideks.
Ta nuttis, karjus, ulgus.
Ta valas välja oma südame...
võttis vastu Jeesuse ja täitus Püha Vaimuga.
Käisin järgmisel päeval seal toomas sisemist tervenemist.
Nad vabastasid selle mehe tol õhtul ja deemonid väljusid temast.
Kui ta läks koju, ta põletas kõik 200 pornovideot ja
viskas need ära ning peale seda ta pole võidelnud depressiooniga.
See juhtus 9 aastat tagasi.
Ta ei võidelnud enam enesetapu mõtetega.
Ta jäi vara pensionile ja kolis Floridasse.
Ta õppis hingehoidjaks, sest tahtis aidata haavatud
ja murtud inimesi. Kunagi ei ole liiga hilja.
Sellel abielupaaril oli 35-aastane ratastoolis poeg.
Jerry ja Gladysi ühine poeg.
Ta oli ratastoolis ja ta keha polnud nõus töötama.
Arstid ei saanud aru, milles asi.
Mina ütlen, et ta sisse olid peidetud kõik võimalikud surmasoovid.
Lihased ei tahtnud töötada, kõik läks valesti.
Midagi ta elus oli väga paigast ära.
Seega nad panid paika kuupäeva.
Tuli välja, et üks poistekamp oli teda seksuaalselt kuritarvitanud,
kui ta oli 12-aastane.
Ta rääkis sellest kõigepealt mulle telefoni teel.
Saatsin ta Elijah House hingehoidja juurde,
et asja läbida palves.
Siis tulid ema ja isa ning käisid temaga läbi teekonna
needuse murdmiseks. Ta sai füüsiliselt täiesti terveks.
Järgmisel päeval ta niitis muru.
Ratastoolist muru niitma!
Ta suhe oma isaga sai terveks.
Poeg oli 12-aastasest saati süüdistanud isa selles,
et isa ei olnud teda kaitsnud ja et ta ei saanud isaga oma valu jagada.
Nüüd nad olid lõpuks isa ja poeg.
Poeg kolis USA teise otsa, et olla koos oma isaga,
sest neil oli nüüd imeline suhe üksteisega.
Olgu su lapsed ükskõik kui vanad, 5- või 40-aastased,
valgus murrab pimeduse ja needuse nende pealt.
Võtame veel ühe asja läbi. Tore, et ma oma märkmeid vaatasin.
Rääkisime sellest kord South-Carolinas.
Üks naine jooksis mu naise juurde ja ütles:
Mu ema on täis viha.
Mul pole kedagi, kes mind õnnistaks.
See ei saa minuga juhtuda.
Kui lähenen oma ema majale...
Tal on maja ümber kõrge aed...
...ta tuleb välja ja ähvardab mind luuaga!
Ma ei saa temaga rääkida.
Naine oli siis 35-aastane ja ta oli muutumas oma tütarde
vastu samasuguseks.
Mu naine ütles, et ta võtab selle naise ema positsiooni.
-Räägi mulle oma emast ja lapsepõlvest.
Seal oli meeletult viha, vägivalda ja peksmist.
Mu naine palus neid palveid, mida oleme siin palunud.
Naine nuttis tund aega põrandal.
-Ma pean seda tegema oma tütardega!
Aga pean kõigepealt tegema seda oma emaga!
Kas ma võin võtta tema ema positsiooni?
Ta ütles, et tema ema ema oli vägivaldne oma tütre suhtes.
Põlvkondade needus.
Ta ütles, et tahab murda selle oma ema elus.
Naine läks oma ema ukse taha ja ema tuli luuaga välja.
65-aastane naine tahab oma tütrega võidu joosta,
hüüab ja karjub ta peale.
Tütar räägib üle aia oma karjuvale emale,
mida ta sai kogeda.
Ema peatus.
-Kas palvetaksid minu eest?
Kas võtaksid minu ema positsiooni?
Esimest korda kahe aasta jooksul ema kutsus ta tuppa.
Tütar hakkas teenima oma ema, kes oli olnud temaga vägivaldne.
Ema nuttis ja karjus.
-Kus koguduses sa ometi käid?
Ema oli täiesti kadunud, ta ei läinud ühelegi kogudusele
lähedale ega uskunud Jumalasse.
See juhtus pärastlõunal kahe koosoleku vahepeal.
Pühapäeva õhtul see väike vana naine istus toolil...
Eesreas koos oma tütrega. Küsisime, kas kellelgi on tunnistusi.
Ta ei teadnud isegi, mis tunnistus on.
Aga ta hüppas püsti ja ütles: Minul on!
Ta rääkis kõigile, mis juhtus.
Ta pani oma käed tütre ümber ja nuttis.
Lõpus ta ütles, et tahab päästetud saada,
kui küsisime, kas keegi tahab saada päästetud.
Kahe nädala pärast ta suri südamerabanduse tagajärjel.
Aga ta tütar rõõmustas.
Ta teab, et teda ootab ees igavik koos oma emaga taevas.
Valguse vägi!
Vägi, mis tuleb välja, kui saladused tuuakse valguse kätte.
Meie alandame ja tunnistame üles oma patud ning selle,
et oleme esindanud valesti armastust.
Me ei pane vastutust teiste õlgadele, öeldes: Käitusin sinuga nii,
sellepärast, et tema käitus minuga nii!"
Ei! Me ei räägi teistest, vaid sellest seadusest,
mis tegutseb sinu sees.
Lõikad seda, mida oled lapsepõlves hukka mõistnud.
Eesmärk ei ole püüda kõiki teisi süüdistada.
See õpetus ei lõppe sügava tervenemise ajaga.
Usun, et see on pühendumise palve.
See algab sellest, et sa mõtled, et sa ei suuda seda teha.
Kas see on hea koht, kust alustada?
Aga Jumal, olen valmis selleks, et Sina teed seda minu läbi.
Et minu ülesanne...
Andrew Murray raamatu "Alandlikkus" järgi...
...on alandada ennast ning Sinu ülesanne on tõsta mind üles,
varustada mind, et oleksin võimeline tooma valguse ja
tervenemise oma perekonda ja inimsuhetesse.
Olen teinud seda oma naisega ja tema minuga.
See on protsessi algus.
Me ei saanud kohe terveks.
Kui kannad endaga selliseid koormaid nagu mina...
Pole palju neid, kes on veel mingisuguse mõistuse juures.
Aga mina elan oma elu parimat aega.
Kõige suurem seiklus on näha, kui alla ma suudan laskuda.
Mida allapoole laskun, seda selgemini avaneb ilmutus:
Mida olete teinud ühele nendest väiksematest vendadest,
olete teinud Minule.
Kui saad aru, et sa ei pese tegelikult oma laste, ema või
abikaasa jalgu, vaid teed seda Temale.
See on Jeesus. Isa isiklikult istub seal.
Kui teed väikse liigutuse alandlikkuse suunas,
Ta valab sulle oma võimekust ja ilmutus Isa armastusest avaneb.
Kui tahad palvetada sellise palve: "Ma ei lähe koju selleks,
et teha seda järgmisel nädalal, vaid lähen koju ja palun Püha Vaimu
ning võtan selle ülesehituse ja nõuanded kaasa."
Siin on vähemalt paarkümmend kultuuri esindatud.
Aga rahvus või kultuur ei oma tähtsust.
Armastus on kõikjal sama.
Meeleparandus on kõikjal sama.
Andestus töötab, ükskõik, kas kasutad Jumala nime või mitte.
Andestamise põhimõte töötab.
Isegi kui sul ei lubata kasutada Jeesuse või Jumala nime.
Ära astu sellest üle, kui sulle antakse selline reegel ette.
Kui tahad palvetada ja uskuda, et Jumal saab sind kasutada
tervenemisprotsessi alustamises või sügavamale viimises,
palun, et tõused püsti ja palvetad selle palve.
Palvetame koos kõva häälega armus.
Kui sul on paremad sõnad kui mul...
Ma kõigest juhendan, mul pole midagi üles kirjutatud.
Isa Jumal, tulen su juurde Jeesuse nimel.
Usun, et olen kuulnud täna tõe sõnu.
Tean, et alandlikkus on tee Sinu juurde.
Tean, et alandlikkus on uks meeleparanduse juurde.
Ja see avab ukse inimsuhete taastamise juurde.
Uhkus on olnud minu võitlus pimedusega.
Kõigepealt tunnistan üles uhkuse patu.
Olen hoidnud asju salajas oma lähedaste eest.
Ma ei ole tahtnud, et mu perekond saaks teada.
Ütlen lahti uhkuse vaimust.
Tunnistan üles, et ma ei suuda seda teha ilma Püha Vaimuta.
Vajan lootusetult Püha Vaimu juhtimist.
Palun Kristuse Vaimu alandlikkuse Vaimu tulema
ja täitma mu mõtted, tahtmise ja tunnetuse.
Anna mulle plaan minu perekonna jaoks.
Kogu suguvõsa jaoks.
Tervenemise ja taastamise plaan.
Isegi öösel, vannitoas, üksildastel hetkedel
lase mõtetel tõusta esile.
Püha Vaim, too esile tõde
nendel aladel, kus olen esindanud valesti armastust.
Aita mul oma mõtted kirja panna.
Püha Vaim, vajan Sinu tehtud plaani mu perekonna jaoks.
Anna mulle loovi mõtteid
ja aita mul kogu süsteem tööle panna.
Sain midagi sellest, mis Jacki perekonnas juhtus.
Aga vajan tõelist sõna enda perekonna jaoks.
Pühendun paika panema päeva ja hetke,
millal alandan ennast pereliikmete ja kõigi teiste ees.
Pühendun esile tooma elu saladused.
Need asjad, mis on toonud hävingut mu perekonda põlvkondade jooksul.
Vajan Jeesuse Kristuse risti sellest hetkest alates,
andma väge mu perekonnale, et andestamine saaks voolata.
Et meeleparanduse and võiks hakata voolama mu perekonnas.
Isa, kui tahad, et võtan aega paastumiseks,
ma ei taha teha seda seaduse pärast.
Tahan oma liha keelata, nagu Js 58:6 ütleb,
ja alanduda, et mu perekonna ebaõigluse sidemed võiksid puruneda.
Isa, näita mulle, mis kuus pean seda tegema.
Näita mulle kindel päev ja hetk.
Oleme siin hetke.
Võib-olla vaatad kalendri põhjal, et aeg ei sobi.
Aga just praegu, kas Jumal näitab sulle mõnda kuupäeva?
Kuupäev, mille nimel hakkad asju planeerima.
Kui sa ei pane kuupäeva paika, sul ei tule midagi välja.
Mis kuu?
Mis nädal?
Mis päev?
Püha Vaim, näita neile!
Isa, anna neile oma armu ja halastust nende vajaduse hetkel ja
anna neile väge alanduda Kristuse Vaimus.
Isa, ma ei saa oma käsi panna igaühe peale.
Aga anna neile praegu Vaimu osadus.
Ja osadus vaimuliku anniga.
Lase taastamise vaimul, mis on olnud minu pere peal,
tulla iga perekonna kohale siin.
Eriti meestele, isadele ja abielumeestele siin.
Isa, anna neile osadus selle vaimuga, mis on olnud minu peal,
see südame hüüe, et mu perekond saaks kõigepealt tervendatud.
Ma ei suuda seda teha. Mind ajendab edasi himu.
See, et minu vajadused saaksid täidetud kõigi teiste arvelt.
Ütlen sellest täna lahti Sinu armu ja võimekuse läbi.
Võtan omaks armastuse, et saaksin täita oma perekonna vajadusi
iseenda arvelt, oma liha kõrvale jättes.
Aga ainult Sina saad seda teha, Isa,
kui annad mulle sügavama ilmutuse Sinu armastusest.
Ja kui teen seda ühele neist väiksematest,
las Sinu ligiolu kasvab, et teeksin seda otsekui Sulle.
Seda palun Jeesuse nimel.
Tõlge: Sanna Pitko