o
Meidät on luotu rakkautta varten.
Voimme tuntea rakkauden joka solullamme.
Rakkauden etsiminen väärästä paikasta aiheuttaa kuitenkin -
yksinäisyyden tunteen.
Tiedostamme, että tarvitsemme todellista rakkautta.
Rakkauden etsiminen väärästä paikasta tuhoaa meidät.
Se jättää jälkeensä särkyneitä perheenjäseniä.
On aika kokea todellista rakkautta.
On aika levätä Isän sylissä.
"Isäongelma"
Viime kerralla puhuimme tuhlaajapoikakertomuksesta.
Näimme, miten helppoa meidän on etääntyä Isän rakkaudesta.
Puhuimme vanhemmasta veljestä, joka myös eli
Isän kodin ulkopuolella.
Se meni tosi hyvin ja se sattui niin makeasti.
Jatkamme nyt siitä.
Näimme, että myös tämä poika eli isänsä kodin ulkopuolella.
Hän eli ehkä kauempanakin kuin tuhlaajapoika
joka oli kaukaisessa maassa.
Mutta hän kaipasi isän rakkautta.
Vanhempi veli eli vailla anteeksi- antamusta, vailla myötätuntoa
vailla armoa ja laupeutta.
Hän oli kauempana isän sydämestä kuin tuhlaajaveljensä.
Tuhlaajapoika tiesi, että hän uskaltaa palata kotiin, koska
isä on myötätuntoinen ja rakastava ja antaa anteeksi.
Vanhempi veli ei tajunnut sitä.
Vanhempi veli oli vihainen isälle.
Emme tiedä tarkalleen, mikä oli ongelmana isän ja pojan välillä.
Heidän välillään oli jotakin selvittämätöntä.
Tällä pojalla ei ollut isänsä sydäntä.
Yleensä kun on nähnyt isän, on nähnyt pojan.
Jeesus sanoi nuo sanat, mutta tässä ei ollut niin.
Tämä poika ei tehnyt isänsä tekoja eikä hänellä ollut isänsä
myötätuntoista ja rakastavaa sydäntä.
Heidän välillään oli selvittämätön ristiriita.
Yleensä poika on kuin isänsä. Tässä niin ei ollut.
Tässä on kaunaa ja kiukkua.
Hänellä oli ongelma isänsä suhteen.
Emme tiedä, mistä oli kyse. Voimme toki lukea rivien välistä.
Ehkä hän oli vihainen, koska luuli isän suosivan nuorempaa veljeä.
Minulla oli tuo ongelma.
Minusta aina tuntui, että isäni suosii vanhempaa veljeäni.
Ja itse asiassa hän suosikin. Veljeni oli hänen suosikkinsa.
Olemme hänen kanssaan niin erilaiset ja etäiset, että
tuskin koskaan olemme edes keskustelleet kunnolla.
Viime elokuussa istuimme isämme kuolinvuoteen ääressä.
Isä eli viimeisiä päiviään, mutta oli tajuton ja koomassa.
Veljeni on vihainen minulle, koska ‘sinä olit äidin suosikki!'
Kysyin, oliko hän koskaan tajunnut olevansa isän suosikki.
- Oletko koskaan edes ajatellut, kuinka paljon se sattui minuun?
Veljeni sanoi: - No en!
Olemme molemmat saaneet osamme sitä lajia, vai. -Aivan!
- Isä oli aina sinun kanssani ja ikävä sanoa, mutta -
minä olin äidin poika.
Olen yrittänyt osoittautua mieheksi matkustamalla
ympäri maailmaa pitkin vuoria ja viidakoita ja muita paikkoja.
Mutta meillä molemmilla oli isäongelma.
Oli meillä äitiongelmiakin.
Ehkä vanhempi veli oli vihainen, koska näki isän laittavan
sormuksen takaisin nuoremman pojan sormeen.
Mikä tarkoittaa sitä, että hän saa perintönsä takaisin.
Vanhempi oli saamassa kaiken, kun isä kuolee.
- Ja nyt isä antaa kolmanneksen minun rahoistani hänelle!
Emme tiedä tarkkaan, mutta varmaa on, että
hänellä oli asenneongelma.
Se suuntautui kohti isää ja kohti hänen veljeään.
Ja lopulta kaikkia juhla- vieraita kohtaan.
Jotenkin tämä selvittämätön ristiriita oli jättänyt häneen
jonkinlaisen sisäisen kivun, joka voi pysyä piilossa vuosikausia.
Se saattaa olla piilossa, vaikka ihminen palvelee ja
tekee velvollisuutensa ja elää kuinka tahansa lähellä isän kotia.
Emme tiedä, missä meissä on ennen kuin törmäämme siihen.
Törmäystilanteessa se, mitä meissä on, purkautuu ulos.
Sisäinen kipumme tulee pintaan.
Se voi kyteä meissä vuositolkulla.
Emme pysty antamaan anteeksi toiselle emmekä
koskaan myöskään eheydy.
Olen kulkenut läpi kaikkien ihmiskunnan tuntemien
eheytymisrukousten.
Anteeksianto rukouksessa isälle ja äidille.
Olen johdattanut heidät uskoon.
Olen palauttanut suhteemme ennalleen.
Kaikki on eheytynyt, kaikki on kunnossa. 83.1
Kaikki hyvin, vai. -Väärin!
Voit olla saanut anteeksi, mutta et ole pesty puhtaaksi synnistä.
Voit olla saanut anteeksi, mutta et kuitenkaan ole eheytynyt.
Olin antanut anteeksi vanhemmilleni.
Vuonna 1998 olin ollut Isän rakkauden piirissä kolme vuotta.
Silloin saavutin pisteen, jossa tunsin jumittavani.
Meni puoli vuotta ja itse asiassa tuntui kuin olisin luisunut alas.
En tuntenut saavani otetta Jumalasta.
Osaan toimia ja palvella uskon varassa ilman tunteitakin, mutta,
- Jumala, olisi kyllä ihan kiva päästä vähän eteenpäin.
Käy tylsäksi kiertää samaa vuorta 40 vuotta.
Vain pari teistä on tietenkään koskaan ollut tällaisella paikalla.
Itse asiassa 90% teistä on juuri tässä jumituksessa, tai ette olisi
tulleet Jack Frost- kokoukseen sydäntänne riepottelemaan.
Siinä tilassa on valmis tekemään ja maksamaan mitä tahansa...
siksi te ostatte noita nauhojakin niin paljon...
Konferensseissa ajatellaan, että Jackin todistus on hyvä.
Hän on tuollainen iso kaveri, jolla on hassu nimi ja
hän saa aina ihmiset nauramaan.
Pyydetään hänet todistamaan. Hän saa jotkut itkemään.
Ja hän vähän vapauttaa ilmapiiriä puhujaa varten.
Niinpä eräässä pastorien konferenssissa nousin
todistamaan vaimoni kanssa.
Puolestani rukoiltiin, eikä mitään...
Ei niin yhtään mitään.
Shirley Smith rukoili siellä jälleen puolestani.
Hän kysyi, mikä on on tilanne.
Sanoin, että olen ollut puoli vuotta täydessä jumissa.
- En liikahdakaan, ennen kuin jokin muuttuu.
Joskus meidän on vain painettava päälle.
Vaikka ilman tuntemuksia.
Mutta voit olla vihainen Jumalalle.
Hän siunaa muita, mutta ei minua.
Voit sanoa, että olen tehnyt kaiken, olen rukoillut kaiken
ja katso nyt, Jumala, mitä kaikkea ihanaa teen sinulle!
Palaan aina tuohon, ikään kuin sillä olisi jotain tekemistä sen
kanssa, että minä teen jotakin.
Minähän olen ansainnut palkkion kaikesta, mitä olen tehnyt!
Shirley kysyi, mitä muistoja mieleeni nousee juuri nyt.
Mieleeni palautui äärimmäisen traumaattinen ja kokemus ajalta,
jolloin olin kymmenvuotias.
En voi puhua sitä nauhalle.
Se tapahtui vanhempieni kodissa ja jätti jälkeensä
silmittömän häpeän, syyllisyyden tunteen ja
vastuussa olemisen tunteen.
Olin antanut sen anteeksi, olin rukoillut sen läpi ja
sen piti olla veren alla, eikö niin.
Katsos, jos kävellessäni tämän Jimin ohi astuisin vahingossa
hänen jaloilleen ja satuttaisin häntä, mutta pyytäisin anteeksi -
hän antaisi anteeksi.
Mutta seuraavalla kerralla, kun lähestyisin häntä
hän vetäisi jalkansa pois tieltäni.
Voit antaa anteeksi, jos joku talloo sinua.
Mutta seuraavalla kerralla, kun hän lähestyy, sinä vetäydyt.
Siitä on tullut ajattelun linnake.
Se on syntynyt tiedostamatta ja liittyy itsesuojeluun.
Olin antanut anteeksi, olin käsitellyt sisäiset valat
ja katkerat juuret ja katkerien juurien odotukset.
Olin alistanut kaikki ajatukseni kuuliaisiksi Kristukselle.
Olin ottanut jokaisen ajatuksen vangiksi.
Mutta silti jumitin, enkä päässyt eteenpäin.
Sitten tämä muisto palaa mieleeni.
Shirley kysyi aivan yksin- kertaisen kysymyksen:
Miltä siitä pienestä pojasta tuntui?
Halusin yksin omaan rukouskammiooni.
En halunnut käsitellä sitä 3000 ihmisen katsellessa.
Mutta yhtäkkiä koko se häpeä ja syyllisyys vei minusta voiton.
Aloin itkeä.
Mistä ihmeestä se oikein tuli? Olin jo rukoillut tämän läpi!
Se oli syvä, piilossa ollut sisäinen kipu.
Piilotamme sen syvälle sisimpäämme
emmekä päästä ketään kajoamaan siihen.
Emme, ennen kuin Isän rakkaus alkaa työntää sitä esiin.
Se on kuin kivikovaksi jäätynyt jätski, jota pitää ensin
sulatella käsissään vähän aikaa.
Vasta sitten se alkaa nousta ulos pahvikotelostaan.
Sisäinen kipu on juuri sellainen.
Se on pakattu syvälle eikä se nouse pintaan
ennen kuin alamme kuulla sanomaa rakkaudesta.
Tai kun Jumala lähestyy sinua läsnäolollaan.
Tai kun tulet Jack Frost - kokoukseen ja alat saada
kosketusta sisäiseen kipuusi.
Silloin se alkaa nousta pintaan.
Kahden vuoden ajan minulla oli jatkuvasti niin kovat kivut
selässä, että ajoittain olin lähes toimintakyvytön.
Ei hetken lepoa ja rauhaa kahteen vuoteen.
Konferensseissa minun piti istua tai minua piti tukea
että pystyin opettamaan kovalta selkäkivultani.
Kun makasin lattialla ja itkin ja olin kosketuksissa siihen
mitä tuossa lapsuuteni traumaattisimmassa tilanteessa
oli tapahtunut, Isä Jumala tuli.
Hän näytti, miten Hän peitti minut ja suojasi minua.
Itkin parikymmentä minuuttia.
Kun nousin lattialta, kaikki kipu oli poissa selästäni.
En enää ollut jumissa, vaan saatoin vapaasti
mennä syvemmälle ja eteenpäin Isän rakkauteen.
Kätketty sisäinen kipu.
Se voi olla meissä vuosia ilman, että olemme lainkaan
kosketuksissa siihen, paitsi jossakin erityisessä tilanteessa.
Ja me vielä ihmettelemme, miksi jotkut huutavat
yhteisen rukouksen aikana.
Kätketty sisäinen kipu nousee pintaan, koska
Isän rakkaus virtaa sisimpään.
Kivun on hyvä tulla pintaan.
Niin kauan kuin pidämme sen sisällämme, meillä on
‘Pääsy kielletty' -kyltti pystyssä.
'Älä mene sinne, Jumala!' Emmekä päästä Häntä sinne.
Kun alamme avata sydäntämme, luovutamme tuon alueen Hänelle.
Isän rakkaus alkaa virrata sisään.
Usein Hänen rakkautensa ensimmäinen osoitus on tuska.
Et ehkä koe rakkautta, mutta olet kosketuksissa kipusi kanssa.
Tästä on olemassa 6 tunnin opetussarja, johon viittaan.
Haluan, että ymmärrät tämän, ennen kuin siirrymme itse
isäongelmaan.
Se, miten näemme Isän Jumalan sanelee sen, kykenemmekö
ottamaan vastaan rakkautta, turvaa, lepoa, lohdutusta -
huolenpitoa ja eheytymistä.
Se, miten näemme Jumalan, on usein vahvasti sidoksissa siihen -
millainen kuvamme on maallisesta isästämme.
Hän on se linssi, jonka läpi katsomme taivaallista Isäämme.
Koemme taivaallisen Isän sen suhteen kautta
joka meillä oli, tai joka meiltä puuttui maalliseen isäämme.
Maallisessa isässämme voi olla pieni vika, jokin heikkous -
joka voi kuitenkin aiheuttaa meille mitä suurimmat ongelmat
ottaa vastaan Jumalalta aikuisuudessamme.
Kysynpä muutaman kysymyksen.
Joillekin tämä voi olla hankalaa, koska ehkä teillä on oikea isä ja
lisäksi isäpuoli tai useampikin.
Joudutte nyt itse ratkaisemaan, miten käydä tämän läpi.
Antoiko isänne lupauksia, joita hän ei kyennyt pitämään?
Tarjosiko hän turvallisen kodin, jossa tunsit olevasi levossa
ja suojassa?
Tunsiko isäsi myötätuntoa sinua kohtaan, kun epäonnistuit?
Vai saitko osaksesi 'sen katseen'?
Osoittiko isäsi kiintymystä sinua kohtaan ja antoiko hän
sinulle turvan sylissään?
Oliko isäsi rakastava, lempeä ja ystävällinen äitiäsi kohtaan?
Entä sisaruksiasi kohtaan?
Oliko sinulla hänen sydämessään erityinen paikka?
Paikka, josta tiesit, että mikään tekosi tai epäonnistumisesi
ei voisi riistää sinulta prinsessan paikkaasi.
Tai tietoisuutta, että olet Jumalan lahja hänen elämässään.
Turvasiko isäsi perheenne joka- päiväiset taloudelliset tarpeet?
Vaimoni isä oli mitä rakastavin, lempein ja myötätuntoisin isä.
Hän piti tytärtään sylissään ja he saattoivat katsoa telkkaria
tällä tavoin. Tytär isänsä rintaa vasten.
Hän tuskin koskaan puhui tyttärelleen negatiiviseen sävyyn.
Hän rohkaisi ja nosti häntä ja kutsui häntä prinsessakseen.
Veljet olivat mustasukkaisia hänen vuokseen, koska isä
ilmaisi rakkauttaan tytärtään kohtaan enemmän kuin poikiaan.
Isä sairastui sydäntautiin eikä kyennyt huolehtimaan
perheen taloudellisista tarpeista.
Kaikesta tästä rakkaudesta huolimatta, tuo 12-vuotias tytär
tunsi epäkunnioitusta ja tuomitsi mielessään isänsä.
Hänen ajatuksensa oli, että myöskään taivaallinen Isä
ei huolehdi hänen tarpeistaan.
Jokainen rahapula sai hänet suuttumaan.
Ei isäänsä kohtaan. Ei Jumalaa kohtaan.
Vaan minua kohtaan.
Olipa vaimolla mitä tahansa selvittämättömiä ongelmia
maallisen isänsä kanssa, niin... niinpä niin, kaverit...
Meillä on edessämme sadonkorjuu.
Mutta - se toimii ihan samoin myös toisin päin.
Mitä ikinä selvittämättömiä ongelmia meillä aviomiehillä on
niin, hyvät naiset...
Trisha käänsi kaikki taloudellisiin asioihin liittyvät turvattomuuden
tunteensa minuun.
Siihen saakka, kunnes hän vapautui niistä vuonna 1999.
Hän oli 10 vuotta käynyt läpi kaikki mahdolliset rukoukset
ja vapauttamiset ilman tulosta.
Hänen kätketty kipunsa oli niin syvällä ja sidoksissa siihen
lojaaliuteen, jota hän tunsi tätä hyvää isäänsä kohtaan.
Hänen piti päästä kosketuksiin kätketyn kipunsa kanssa.
Viettikö isäsi laatuaikaa kanssasi leikkien ja nauraen kanssasi?
Koti, josta puuttuu nauru ja leikki, on toimimaton koti.
Oliko isäsi saatavillasi, kun tarvitsit häntä?
Nämä kysymykset saattavat paljastaa alueita, joilla sinulla
on vielä kätkettyä kipua.
Se voi estää sinua todella kokemasta isän syliä.
Kun sanon Isän syli, tarkoitan Joh. 16:27, Isän fileo-rakkautta.
Isä itse rakastaa teitä.
Hän haluaa osoittaa rakkauttaan sinulle.
Maallinen isäsi saattoi huolehtia fyysisistä tarpeistasi
miten paljon tahansa.
Jos et kokenut turvaa, lohtua ja suojaa hänen rakkaudessaan
Isä Jumala saattaa tuntua kaukaiselta.
Yrität rukoilla tarpeeksi, yrität eheytyä, käyt läpi vapautuksia.
Luet Sanaa tarpeeksi, paastoat, palvelet ja suoritat tarpeeksi.
Silti tunnet olevasi kuin tuhlaaja- poika kaukaisessa maassa.
Saatat etsiä koko elämäsi ajan kotia.
Etsit paikkaa, jossa koet turvaa ja lohtua ja suojaa.
Itse etsin sitä joka puolelta maailmaa.
Vasta kun löysin kodin ja turvan Isän rakkaudessa
tajusin, että oma turvapaikkani on kotona vaimoni ja lasteni luona.
Kun olin vailla turvapaikkaa, en kokenut perhettäni kodiksi.
Arvaa vain, millaiset linnakkeet se sai aikaan tyttäressäni.
Tai pojissani ja vaimossani.
Seuraavalla tunnilla opimme, miten nuo linnakkeet murskataan
kotiinpaluun yhteydessä.
Websterin sanakirja määrittelee isän henkilöksi, joka antaa
lapselle merkityksen.
Isän tulee antaa lapselle tunne turvasta ja suojasta.
Hänen tulee vakuuttaa lapsi ja antaa tälle identiteetti ja arvo,
päämäärä ja omanarvontunto.
Isän tehtävä on antaa lapselle elämän ja olemassaolon tarkoitus.
Yli 95 % vankilassa olevista miehistä joko eli vailla isää
tai vihasi häntä.
Kun isäsuhteessa on ratkaisemattomia ongelmia
ne yleensä johtavat väkivaltaan.
Katsomme kuutta isätyyppiä.
Jaottelemme isät tiettyihin kategorioihin sen mukaan
millaisia linnakkeita he saavat aikaan.
En nyt puhu demonisista linnakkeista.
Francis Frangipane sanoo kirjassaan "Ei ihmistä vastaan" -
että linnake on ajatustottumus, ajatuslinnake.
Demonin voi ajaa sellaisesta ulos, mutta jos ajatuslinnake jää
demonilla on avoin ovi palata.
John Sandford taas kutsuu sitä totutuksi ajatusmalliksi.
Mielen linnakkeet voivat olla avoin ovi demonivoimille.
Mielen linnake on totuttu ajatusmalli.
Siitä on muodostunut Jumalan vastainen ajattelutapa.
Sananlaskut 23:7 Niin kuin hän mielessään laskee -
niin hän menettelee.
Jos isäsi on hylännyt sinut tarpeeksi monta kertaa
mieleesi jää odotus, että myös muut hylkäävät sinut.
Voit antaa anteeksi isällesi, mutta silti linnake voi jäädä.
Voit olla uusi luomus Kristuksessa.
Kaikki vanha on mennyt ja uusi on sijaan tullut.
Kuitenkin sinun sielusi tarvitsee uudistumista.
Mutta tulee myös olla mielen henki, joka jatkuvasti uudistuu
Efesolaiskirjeen 4:23 mukaan.
Katsomme nyt, miten kukin isätyyppi muodostaa erilaisen
mielen linnakkeen.
Pystyt tunnistamaan ne elämäsi alueet, joilla sinun on vielä
vaikea ottaa vastaan Isän syliä ja tulla Hänen läheisyyteensä.
Muista 2 Kor 10:4 ja 5, linnakkeiden purkamisen perusta
Meidän sota-aseemme eivät ole lihalliset, vaan ne ovat voimalliset
Jumalan edessä hajottamaan maahan linnoituksia.
Meidän tulee tuhota spekulaatiot.
Spekulaatio on sama kuin kuvitelma tai luulo.
Meidän tulee tuhota ne kaikessa, missä ne nousevat
Jumalan tuntemista vastan.
Jumala on rakkaus. Hän loi meidät rakkautta varten.
Mikään ei ole luonnollisempaa kuin vastaanottaa rakkautta
ja antaa sitä eteenpäin.
Kuitenkin jokin nousee sen yläpuolelle.
Totutut ajatusrakennelmat.
Nyt käytiin läpi viidessä minuutissa kahdeksan tunnin
opetus katkerien juurien linnakkeiden paljastamisesta.
Aloitetaan tutkailemalla erilaisia isätyyppejä.
Jokainen lapsi kaipaa sitä, että hänellä on erityinen paikka
isänsä sydämellä, mutta niin monelta se on puuttunut.
Isätyypistä numero yksi on kaikkein vaikein irtautua.
Siitä on kaikkein vaikein saada läpimurtoa
jotta voi ottaa vastaan taivaalliselta Isältä.
Tämä tyyppi on hyvä isä.
Luulisi, että tämä on se helpoin. Eipä ole.
Jos isämme oli hyvä, emme epäilleet, etteikö meillä ollut
turvallista, mukavaa paikkaa, suojan ja hoivan paikkaa.
Tunsimme olevamme siunattuja maallisen isämme kodissa.
Tunnemme häntä kohtaan lojaalisuutta.
Tämä oli vaimoni tilanne.
20 vuotta hän vertasi minua tähän virheettömään kaveriin.
Minä väsyin yrittämään yltämistä hänen tasolleen.
Siihen ei ollut mitään edellytyksiä.
Minä en ollut kasvanut kiintymyksen ilmapiirissä.
Mielestäni en tarvinnut sellaista. En ollut kiintyvä ihminen.
En ollut ihminen, joka jatkuvasti antaa tunnustusta, huomiota
rakkautta ja kosketusta.
Hänellä oli ihana isä.
Osasin kyllä sanoa ja tehdä oikeat asiat, kunnes
saadaan sormus sormeen.
Sitten en ollutkaan sitä, mitä hän odotti.
Eräs tiimiläiseni sanoi, että hän sai haisunäädän tinapurkissa.
Hän yritti tehdä minusta isänsä kaltaista.
Hänellä ei omasta mielestään ollut mitään ongelmaa.
Kaikki vika oli minussa ja kaikki se kipu ja hylkääminen, addiktio
ja seksuaalinen hyväksikäyttö näkyi naamassani.
Ja hän oli täydellinen pieni tyttö.
Se oli suorastaan vitsi meillä kotona.
Ensimmäiset 20 vuotta hän kannatteli minua.
Viimeiset kuusi vuotta hän on ollut hajoamistilassa ja nyt
minä kannattelen häntä.
Ensimmäiset 20 vuotta olivat taistelua kohti ylämäkeä.
Nyt olemme alamäessä ja vain kierimme Isän rakkaudessa.
Minun on huomattavasti helpompi kantaa häntä alamäkeä
kuin hänen oli kantaa minua ylämäkeä.
Hänellä oli upea isä.
Kun isä on hyvä, hänen hyvyytensä ja rakkautensa
pyrkii naamioimaan hänen heikkoutensa.
Eikä täydellistä isää olekaan.
Lojaalisuutesi isää kohtaan peittää alleen ne asiat, joihin
petyit hänen kodissaan tai jotka satuttivat ja haavoittivat sinua.
Kun asiat elämässäsi menevät pieleen, sinun on helppo palata
hyvän isäsi huomaan taivaallisen Isän sijasta.
Vaimoni isä kuoli, kun vaimoni oli 20-vuotias.
Silti aina kun asiat menivät huonosti, hän pakeni
muistoihinsa siitä, kun hänen isänsä oli ollut läsnä hänelle.
Ja silloin hän tajusi, miten surkea aviomies hänellä on.
Hän ei heitä kaikkia murheitaan Hänen päälleen.
Hän muistaa isänsä kodin.
Psalmissa 45:11 ja 12 sanotaan aivan selvästi 385.1
‘Unhota kansasi ja isäsi huone.'
Kuningas on kauneutesi lumoissa. Kumarra häntä.'
Sinun tulee päästää irti turvastasi ja identiteetistäsi
maallisen isäsi kodissa - jopa hyvän isäsi kodissa.
Vain siten voit täysin liittyä Jumalaan.
Puhuin tästä kerran Charlottessa, Pohjois-Caroliinassa.
Alttarille juoksi ensimmäisenä eräs nainen ja sanoi:
- En voi uskoa tätä. Kolme vuotta masennusta ja epätoivoa syyttä.
Kysyin, mitä hän tarkoittaa. Hän oli jo iäkkäämpi nainen.
Hän sanoi: - Olen ollut hengellinen äiti tämän
seurakunnan johtajille läpi karismaattisen uudistuksen.
Olen johtanut sitä ja auttanut tuomaan sen tänne.
Olen hoivannut lukemattomia ihmisiä näinä vuosina.
Sitten isäni kuoli viisi vuotta sitten ja oma elämäni meni kappaleiksi.
Mieheni oli ihana, rakastava aviomies.
Ja isäni oli ihana, rakastava isä.
Kun menetin hänet, kaadoin koko menetykseni aviomieheni päälle.
Kolme vuotta sitten hän kuoli.
Olen kulkenut monissa maissa eheytymiseen ja parantumiseen
liittyvässä tehtävässäni.
Viimeiseen kolmeen vuoteen olen tuskin poistunut kotoani
masennukseni vuoksi.
Ja nyt tajuan, ettei identiteettini koskaan ollut Isässä.
Usein Kristuksen ruumiin suurimmat palvelijat
paikallisseurakuntatasolla ovat niitä, joilla oli hyvä isä.
Heidän palvelutehtävänsä virtaa siitä rakkaudesta, jota he saivat
isänsä kodissa, eivät Jumalalta.
Ennen kunnollista kriisiä, he eivät tiedä, minkä varaan heidän
turvajärjestelmänsä rakentuu.
He eivät ole koskaan kyenneet vaihtamaan maallisen isänsä
kotia taivaallisen Isän kotiin.
On vain yksi tapa tulla taivaallisen Isän luo.
Orpona!
Joh. 14:18: En minä jätä teitä orvoiksi;
minä tulen teidän tykönne.
Taivaallisen Isän luokse tullaan niin, että päästetään kokonaan
irti maallisen isän kodista.
Mistä tiedän, onko minulla vielä sidos tai sielunside
hyvään isään?
Side, joka estää luottamasta syvemmin taivaalliseen Isääni
ja pääsemästä läheisempään yhteyteen Hänen kanssaan.
Sinulla voi olla yksi tai useampi näistä mielen linnakkeista.
Muistat, että linnake on totuttu ajatusrakennelma.
Se nostaa itsensä Jumalan tuntemisen yläpuolelle.
Yksi tai useampi niistä saattaa toimia omassa mielessäsi.
Annan kullekin määritelmän, jotta voit palata niihin myöhemmin.
Tai voit pamauttaa muistiin- panoillasi miestäsi päähän.
1) Oletko yhteydessä ainoastaan Jeesukseen ja Pyhään Henkeen
ja koet vaikeana yhteytesi Isään?
Pidät edelleen kiinni maallisesta isästäsi.
Etkö koe todellista lepoa Isän rakastavilla käsivarsilla?
Onko sinun vaikea kokea Hänen läsnäoloaan kaiken päivää?
‘Lapseni, olen aina kanssasi ja kaikki mikä on minun, on sinun.'
2) Oletko kypsä johtaja seurakunnassasi, mutta niin
sidoksissa tekemisiisi, ettet tajua naamioivasi niillä
läheisyyden ja rakkauden puutettasi Isän kanssa?
Sinulla oli hyvä isähahmo ja turvallinen koti.
Sait merkityksen elämällesi ja identiteettisi pohja on terve.
Silti tänään sinulta puuttuu läheisyys ja olet naimisissa
työsi kanssa.
Ja sinulla siis voi olla näistä yksi tai useampi asia.
3) Onko elämässäsi alueita, joilla et kykene täysin luottamaan siihen
että Hän vastaa tarpeisiisi?
Kuten taloudellinen toimeentulo, parantuminen, lepo, lohdutus.
Tai anteeksi anto, myötätunto, kiintymys.
Vaimollani oli upea myötä- elävä suhde Jumalaan ja
intensiivinen rukouselämä, kunnes rahapula iski.
Silloin hänen elämänsä meni osiin.
Jos on hedelmä, on myös juuri.
Hän ei kyennyt kääntymään Jumalan puoleen raha-asioissa
tai fyysisen parantumisen alueella.
Muilla alueilla suhde toimi erinomaisesti.
Nämä kaksi olivat hänen hyvän isänsä viat.
Hän ei kyennyt vastaamaan perheen rahantarpeeseen ja
hän eli sairaana pitkään, kunnes kuoli nuorella iällä.
Kykenikö isäsi vastaamaan erityisiin tarpeisiisi, vai tuottiko
hän sinulle pettymyksen jollakin alueella ?
Ja nyt näet sillä alueella toistuvan mallin.
Taisteletko edelleen jonkun pelon kanssa?
Auttoiko isäsi sinua siinä, kun taistelit sen kanssa lapsena?
Täydellinen rakkaus karkottaa kaiken pelon.
Ehkä isäsi rakkaus ei sitä tehnyt.
Nämä ovat joitakin oireita siitä.
Kuinka moni hyvän isän lapsi kokee pitävänsä kiinni isästä?
Nouskaapa ylös. Rukoilemme puolestanne siellä missä olette.
Sitten siirrymme tuhoisiin isiin.
Teillä oli hyvä isä.
Rukoilemme yhdessä yksinkertaisen rukouksen.
Sinusta ehkä tuntuu, että edelleen pidät kiinni isästäsi.
Uskomatonta, että näin monilla on ollut hyvä isä!
Te olette siunattuja!
Kaikki ympärillänne istuvat ovat kateellisia teille.
Hei eivät enää tykkää teistä.
Rukoillaan ääneen yksin- kertainen vapauttava rukous.
Unohdin sitä paitsi kertoa loppuun tuon kertomuksen.
Pyysin sitä eteen tullutta rouvaa rukoilemaan tämän
yksinkertaisen rukouksen.
Rukouksen, jonka kautta vapautua maallisesta isästä
ja päästää hänestä irti.
Tulin sinne takaisin puoli vuotta myöhemmin.
Hän kertoi, ettei ollut ollut masentunut sen koommin.
Palvelutehtäväni on takaisin täydessä voimassaan ja
koskettaa ihmisiä.
Identiteettini on taivaallisessa Isässä.
Kävin läpi kolme vuotta kipua, koska en päästänyt irti
maallisesta isästäni.
Uskotaan nyt yhdessä näiden kanssa, joilla on ollut hyvä
maallinen isä ja jotka ovat sen vuoksi niin siunattuja.
Sano: Isä Jumala, tulen luoksesi Jeesuksen nimessä
Kiitän sinua siitä siunauksesta, joka isäni on ollut elämässäni.
On ollut niin ihana kokea hänen kiintymyksensä ja rakkautensa.
Se, että minulla on ollut paikka hänen sydämessään.
Että olen saanut kokea turvaa ja olla siitä vakuuttunut.
Hän on ollut suuri siunaus minulle.
Mutta tiedän, että minun on päästettävä irti
identiteetistäni hänessä.
Ja aivan kuten Sanasi sanoo, päästettävä irti hänen kodistaan.
Identiteettini tulee tänään rakentua Sinun kotisi varaan.
Minun tulee turvautua Sinuun.
Kristus on tullut elämääni. Sinun luoksesi minun tulee juosta.
Kiitän siitä, että minulla oli maallinen isä, jonka luo mennä.
Mutta tarvitsen nyt jumalallisen vaihdoksen.
En tiedä, miten sen aiot tehdä. Itse en sitä osaa tehdä.
Mutta tuon isäni ristisi juurelle.
Asetan ristin hänen ja minun välille.
Hän oli hyvä isä, mutta ei täydellinen.
Valitsen antaa sinulle anteeksi, isä, ne asiat, joissa petyin sinuun.
Haluan sanoa sen yksityiskohtaisemmin.
Annan anteeksi ne kerrat, jolloin et pitänyt lupaustasi.
Annan anteeksi ne tilanteet, joissa sinulla oli liian kiire
vaikka todella tarvitsin sinua, mutta sinä et sitä tajunnut.
Annan sinulle anteeksi sen, ettet aina kyennyt lohduttamaan minua
koska et tajunnut, miten paljon minuun sattui.
Jos on jotain, missä haluat vielä antaa anteeksi, tee se.
Jos on jokin pettymys, rikottu lupaus.
Kun hän ei ollut paikalla, kun tarvitsit häntä.
Kun hän ei pystynyt vastaamaan rahantarpeeseesi ja sinusta muut
ympärillä olivat siunatumpia.
Anna hänelle anteeksi.
Jotkut isät ovat voineet olla sairaalloisia.
Anna hänelle anteeksi se, ettei hän silloin ole ollut
paikalla sinua varten.
Ja nyt, isä, päästän irti sinusta. Sano ääneen:
Minun tulee päästää irti identiteetistäni sinussa.
Isä Jumala kutsuu minua Hänen kotiinsa.
En hylkää sinua, isä.
Tulen aina kunnioittamaan sinua.
Mutta haluan, että Isä Jumala on lähteeni sille
että minulla on merkitys, että Hän on turvani ja
lohdutukseni lähde, ja suojani lähde.
Niinpä minun tulee asetta risti minun ja sinun väliin, isä.
Isä Jumala, lasken maallisen isäni ristin juurelle.
Käännyn ja tulen Sinun luoksesi.
Tulen luoksesi orpona. En häpäise tällä isääni.
Mutta haluan olla Abban pieni tyttö ja pieni poika.
Silloin suhteeni maalliseen isääni on terveempi.
Varsinkin näin aikuisena.
Isä, pyydän, että toivotat minut tervetulleeksi Sinun kotiisi.
Auta minua tässä identiteetin siirrossa Abban lapseksi.
Tulen kotiin Sinun luoksesi, Abba ja valitsen Sinun kotisi.
Valitsen identiteetin ja turvan Sinussa.
Sinä olet lohdutukseni lähde.
Pyydän, että tulevina päivinä tulet luokseni ja avaat isyytesi minulle.
Pyydän tätä Jeesuksen nimessä. Aamen.
Istukaa, olkaa hyvät.
Jos tulevina aikoina huomaat palaavasi tarpeissasi maallisen
isäsi luo suhteessa identiteettiisi, rukoile jotenkin niin kuin äsken.
Kuitenkin niin, että haluat tehdä taivaallisesta Isästä lähteesi.
Äläkä nyt ala hyljeksiä hyvää maallista isääsi.
Mutta kiinnitä identiteettisi Isään, joka voi vielä paljon paremmin
vastata kaikkiin tarpeisiisi.
Mennään sitten toisen- laiseen isätyyppiin.
Suorituskeskeiseen isään.
Tällä isällä on korkea vaatimustaso ja
korkeat normit tietyillä alueilla.
Minun isälläni se oli urheilun suhteen.
Tai se voi kohdistua koulusuorituksiin.
Tai ehkä kotitöiden suhteen.
Vaatimukset ovat korkealla ja vailla rakkaudellisuutta.
Normit on hyvä olla, samoin rajat.
Mutta jos ne vahvistetaan katseella... tai kritiikillä ja
kielteisillä kommenteilla, ne voivat haavoittaa lapsen sydäntä.
James Dobson sanoo, että tarvitaan 40 kiitoksen sanaa
kumoamaan yksi kriittinen sana lapsen sydämessä.
Suorituskeskeiset isät saattavat kyllä sanoa ‘rakastan sinua'
mutta usein heiltä puuttuu kyky kommunikoida sitä positiivisesti.
He näkevät useammin sen, mitä et ole tehnyt oikein -
kuin sen mitä olet tehnyt oikein.
Heillä on taipumus painottaa negatiivista motivointia enemmän
kuin positiivista motivointia.
Tämä jättää lapselle mielikuvan epäonnistumisesta isän silmissä.
Kun tunnet epäonnistuvasi enemmän kuin onnistuvasi
suorituskeskeisen isän silmissä, mietit lopulta, miksi edes yrittää.
Menet joko toiseen tai toiseen äärilaitaan.
Joko menetät motivaatiosi onnistua kokonaan
tai sinusta tulee kuin isäsi: suorituskeskeinen aikaansaaja.
Mutta levosta sinulla ei ole tietoakaan.
Suorituskeskeisen isän luona ei ole turvapaikkaa.
Korkeat normit, joissa ei ole tilaa epäonnistumiselle
jättävät jälkeensä haavoittuneen sydämen.
Ne saavat aikaa valheen ajattelun ytimiin.
Nämä ajatusrakennelmat lapsen mielessä kantavat aikuisuuteen
saakka ja vaikuttavat hänen jumalasuhteeseensa.
Valhe sanoo, että olen rakastettu ja hyväksytty ja kuulun
vain sen mukaan, mitä teen ja kuinka hyvin sen teen.
Isät voivat sijoittua useampaan kuin yhteen lajiin.
Oma isäni kuului kahteen kategoriaan.
Hän oli autoritäärinen ja suorituskeskeinen isä.
Näin usein onkin laita autoritääristien isien kanssa.
Palaamme siihen tuonnempana.
Eräs suorituskeskeisimpiin kuuluvista kulttuureista on
itämainen kulttuuri, joka luo juuri tähän kategoriaan kuuluvia isiä.
Siinä kaiken tulee olla asianmukaista.
Perhettä ei saa häpäistä millään tavalla.
Itämaisessa kulttuurissa kaikki on tarkassa järjestyksessä.
Kaikki tähtää perheen kunniaan.
Älä tee mitään, mikä tuottaa heille pettymyksen.
Rakastan itämaista kulttuuria maanalaisissa ja ravintoloissa.
Siellä ei mitenkään haluta herättää yleistä huomiota.
Jos lapsi tekee ravintolassa asian joka kiinnittää toisten huomion
voit nähdä isän silmien välähdyksen.
Se palauttaa lapsen päiväjärjestykseen.
Ei se tarkoita, etteikö lasta rakastettaisi.
Mutta isä itse on kasvatettu suorituskeskeisessä kodissa.
Nyt se muuntuu tunteeksi siitä, että sinulla on paikka
isän sydämellä vain, jos teet kaiken oikein.
Tämä oli oma todistukseni konferenssin alussa.
Tämä valhe sanoo lapselle, että nyt minun suoritettava myös
saadakseni Jumalan rakkauden.
En saa tehdä mitään, millä häpäisen valtakuntaa.
Niinpä yritämme olla täydellisiä pikkukristittyjä ja meistä tulee...
vanhempia veljiä.
Yritämme saada Jumalan rakkauden ja huolenpidon
ja siunauksen elämäämme entistä syvemmällä tasolla.
Sitten jumitamme siihen, että toimimme oikein
pukeudumme oikein ja teemme kaiken oikein.
Hengellinen kypsyminen estyy, koska vain ehdoton rakkaus saa
meidät kypsymään hengellisesti.
Suorituskeskeisessä kodissa rakkaus on ehdollista.
Toinenkin kulttuuriryhmä tuottaa suorituskeskeisiä isiä.
Eivät vain itämaiset, vaan myös kristityt tekevät niin.
Eivätkä ainoastaan kristityt, vaan maailman uskonnot.
Mielenkiintoinen tilasto:
80% pastorien aikuisista lapsista päätyy psykiatriseen hoitoon
masennuksen vuoksi.
Eräs suurimmista masennuksen juurisyistä on suorituskeskeisyys.
Sinusta tuntuu, että et koskaan voi tehdä tarpeeksi kuuluaksesi.
Ajan myötä se alkaa tuntua.
Seurakunnassa juuri kristittyjen kotien ja erityisesti pastoreiden
kotien lasten on parasta näyttää oikealta ja käyttäytyä oikein...
tai saat osaksesi 'sen katseen'.
Seurakunnassa isä kohtelee sinua hyvin, vaikka aiheuttaisit
ongelmia isän palvelutehtävälle.
Mutta kotona saat kuulla kunniasi.
Tästä syystä usein pastorien lapset ovat kaupungin villikkoja.
Sen kerran kun he pääsevät irti isästään, he haluavat rikkoa
kaikki rajat ja riistäytyä vapaiksi kaikista vaatimuksista.
Mitkä oireet kertovat, että minulla on tällä alueella vielä
linnakkeita, jotka estävät minua astumasta Isän syliin?
En millään muotoa pyri antamaan perusteellista
luetteloa linnakkeista. Kerron niistä vain tärkeimmät.
1) Sinusta tuntuu, että Jumala on tarpeeksi tyytyväinen sinuun
antautuakseen suhteeseen kanssasi vain silloin, kun
rukoilet ja luet Sanaa tarpeeksi ja teet uskonnolliset temput oikein.
Ja että kristillisen vaelluksesi tulee olla järjestyksessä.
Olet kehittänyt tämän jumalan- vastaisen ajatusmallin, joka
sanoo, että läheisyys Jumalan kanssa edellyttää suoritusta.
Jälleen vanhempi veli.
En ole koskaan laiminlyönyt käskyjäsi!
Miksi et ole siunannut minua?
Tämä on suuri este Jumalan rakkauteen pääsemiselle.
2) Motivaatiosi läheisempään suhteeseen Jumalan kanssa
lähtee tunteestasi, että et koskaan yllä
ja siksi ponnistat yhä uutterammin ja uutterammin.
Jos koet epäonnistuvasi enemmän kuin onnistuvasi...
miksi yrittää?
Monet suorituskeskeiset kristityt palavat loppuun 5 vuodessa.
He kestävät seurakuntaelämässä muutaman vuoden.
He tulevat täynnä puhtia ja ovat aktiivisimpia palvelijoita.
Jos perustus ei ole rakkaudessa, pian he ovat loppuun puristettuja.
Lopulta petyt Jumalaan ja uskontoon ja ajattelet
ettei se ole enää edes todellista.
Päädyt taistelemaan itseesi kohdistuvan syyllisyyden kanssa.
Tuomitset itsesi ja sinusta tuntuu, että Jumala aina syyttää sinua.
Ja tuomitsee sinut syylliseksi.
Tämä on mielen linnake, joka perustuu suhteeseen
maallisen isän kanssa.
Saatat olla antanut hänelle anteeksi ja sanoutunut irti
kaikesta tuomiosta.
Tarvitaan kuitenkin Jumalan rakkauden yliluonnollinen
murtautuminen läpi näille isän vikojen alueille.
3) Saatat taistella epäonnis- tumisen pelkoa vastaan.
Tai hylkäämisen pelkoa tai ihmispelkoa vastaan.
Tai pelkäät mitä ihmiset sanovat sinusta tai sitä, ettei
hengellisiä lahjojasi tunnisteta, eikä sinua nosteta esiin.
Pelkäät ottaa vastaan rakkautta ja antaa sitä.
Et osaa levätä Jumalassa.
Et osaa olla luontevasti muitten kanssa eivätkä he sinun kanssasi
koska kaikkien pitää tehdä asiat oikein saadakseen
rakkautta sinulta. 685.1
Alkaako kuulostaa tutulta? Kyllä vain!
4) Suhteesi Jumalaan perustuu kovaan ponnisteluun tai
hyperuskonnollisiin toimintoihin kuten vanhemmalla veljellä.
Tämä johtaa hengelliseen kunnianhimoon ja
haluun tulla ponnistelun kautta hengellisemmäksi.
Tai haluun kuulua niihin, joita pidetään hengellisesti kypsinä
ja joita kunnioitetaan ja joiden lahjat on tunnustettu.
Teet kaikkesi kuuluaksesi heihin.
Seuraava kohta on merkittävä.
Olen nähnyt sen omassa elämässäni, koska olin niin
suorituskeskeinen.
Löysin Raamatusta kaikki kohdat, jotka puhuvat totuudesta,
pyhyydestä ja vanhurskaudesta ja tuomiosta ja alleviivasin ne.
Sen sijaan hypin niiden kohtien yli, joissa puhuttiin rakkaudesta
anteeksiannosta, armosta ja myötätunnosta.
Kun seurakuntaani tuli vierailulle joku, joka saarnasi armosta
istuin naama mutturassa ja etsin Raamatusta kaikki tuomiokohdat.
Ihan niin kuin jotkut teistä ovat tehneet tällä viikolla.
Istuin ja mietin, että haluaisinpa käydä tuon kaverin kimppuun.
Kirjoitin hänelle kotiläksyksi pieniä lappuja, joissa oli nuo
tuomiokohdat ja joissa puhuttiin Jumalan rangaistuksista.
Oletko mahtanut saada minulta kirjettä niihin aikoihin?
Olen tehnyt kaiken tämän! 707a
Kirjoitin näitä lappuja, ja sain myös itse niitä. 707b
Mietin, tulisiko nyt tekstiä rakkaudesta, vai Jumalan tuomioista. 707.1
Tein juuri tätä!
Olin täysin suorituskeskeinen. 708.1
En nähnyt mitään.
Minulta puuttui ilmestys rakkaudesta Raamatussa.
Elin täysin lain mukaan. Laissa ei ole rakkautta.
Tämä on yleensä suoritus- keskeisen isän taustalla.
Jotkut näistä asioista voivat soveltua myös äitiin.
Olet kriittinen niitä kohtaan, jotka eivät ole yhtä kurinalaisia
kuin sinä tai joilla ei ole yhtä suurta hengellistä tietämystä.
Tai heillä ei ole sellaista ilmestystä kuin sinulla.
Sydämesi kovettuu helposti tai tulet vihaiseksi niitä kohtaan
jotka eivät ajattele ja toimi niin kuin sinä.
Tai jotka eivät yllä samanlaisiin normeihin kuin sinä.
Muista, että yleensä he ovat työpaikkasi johtajia.
Miksi? Koska yhteiskunta pitää heitä niin suuressa arvossa.
He saavat hommansa hoidettua sinun kustannuksellasi.
Jotkut henkilökunnastani ovat suorituskeskeisiä.
Vitsailemmekin, että emme halua, että he eheytyvät liikaa.
Eheytyköön Jack ja opettakoon konferensseissa ja pysykööt
muut hoitamassa hommat kotiin.
En aio rukoilla kunkin isätyypin kohdalla erikseen.
Nämä viisi tyyppiä ovat samankaltaisia ja rukoilemme
lopuksi niiden tiimoilta yhteisesti.
Hoidimme ensin sen hyvän isän pois alta.
Siirrytään seuraavaan.
Nämä isätyypit eivät tule missään erityisessä järjestyksessä.
Seuraavana on passiivinen isä.
Passiivinen isä ei osallistu aktiivisesti elämääsi.
Hän ei ole kotona edes silloin kun on kotona.
Hän saattaa olla paikalla, mutta ei todella läsnä.
Hän on itseensä kietoutunut yksilö, joka ei kyennyt
huomioimaan sinun tarpeitasi.
Ei niin, etteikö hän rakastaisi sinua tai olisi tietoinen
olemassaolostasi.
Olet ajatellut, että sinussa täytyy olla jotakin vikaa, koska isä
ei koskaan halua olla kanssasi.
Ei ole niin! Hänellä vain ei ole kykyä siihen.
Hän vain on puutunut mies.
Hänen oma tunnemaailmansa on niin vaurioitunut.
Muistatko? Täyttymätön tarve sairastuttaa ihmisen.
Hänen oma rakkauden ja turvan tarpeensa ei täyttynyt
hänen isänsä kodissa.
Miten voit olla isä, jos et ole ollut poika?
Jos isäsi ei kokenut olevansa poika, ja meitä sellaisia on -
monia, hän koki enemmänkin olevansa palvelija isän kodissa.
Miten voit olla isä tai äiti, jos et ole ollut poika tai tytär?
Passiivinen isä ei ole koskaan itse kokenut olevansa poika.
Ei hän osaa olla isä.
Ei hän osaa iloita, kun sinä iloitset.
Ei hän osaa itkeä tai surra.
Ei hän osaa antautua läheisyyteen.
Läheisyyteen, jossa hänen sisimpäänsä voi nähdä.
Ei hänen kyvyttömyytensä johdu siitä, etteikö hän rakastaisi sinua
tai pitäisi sinusta.
Häneltä puuttuu se kyky!
Hänen identiteettinsä on yleensä sidoksissa joko hänen työhönsä
tai hänen harrastukseensa. Tai televisioon.
Näiden kautta hänen puutunut tunnemaailmansa johtaa hänet
vain olemaan olemassa.
Hän on usein vailla tunteita. Hän saattaa olla ankara.
Hän ei osaa itkeä tai nauraa eikä leikkiä tai pelata kanssasi.
Hän voi kyllä sanoa sanat ‘rakastan sinua' -
mutta sanat eivät vakuuta sinua.
Hän voi sanoa ne joka päivä, mutta lapselle
rakkaus kirjoitetaan a-i-k-a.
Se on samaa kuin aika, kiintymys ja tunnetasoinen läheisyys.
Tämä isätyyppi on kietoutunut omiin juttuihinsa.
Hän ei kykene erottamaan, näkemään tai vastaamaan
sinun tarpeisiisi.
Usein hän on työnarkomaani.
Tai alkoholisti.
Usein hän on sotilashenkilö, koska heidät koulutetaan
olemaan tunnekylmiä.
Hänen koko elämänsä kietoutuu sotilasmaailman ympärille.
Usein tällainen isä on pappi.
Yritämme niin kovasti vastata maailman tarpeisiin
ettei meille jää energiaa vastata omien lastemme tarpeisiin.
Passiivinen isä.
Entä ajatusmallit ja mielen linnakkeet, joiden kanssa
ehkä kamppailet, jos sinulla on edelleen sisäinen kipu tai
ratkaisemattomia ongelmia suhteessasi passiiviseen isään?
Miten ne vaikuttavat jumalasuhteeseesi?
1) Saatat kipuilla läheisyyden suhteen ja perhesuhteissasi.
Mielenkiintoista on, että usein passiivisilla isillä
on läheisiä ihmissuhteita perheen ulkopuolella.
Mutta ei perheen sisällä.
Heillä saattaa olla oma kaveriporukka, jonka kanssa
he käyvät vaikka metsällä tai kalassa.
Siellä heillä on ihmissuhteita, mutta kotona... ei mitään.
Tai he elävät muuten vain omissa maailmoissaan.
Ja tietysti monet teistä, hyvät naiset, olette
naimisissa heidän kanssaan.
Ja ajattelet, että vika on sinussa.
Ei, ei. Hänellä vain ei ole kykyä.
Anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät.
Muuttuminen edellyttää kolmea asiaa:
1) Tällainen ihminen ei muutu, ennen kuin häntä sattuu niin
paljon, että hänellä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin muuttua.
2) Hänen tulee saada riittävästi tietoa mahdollisuudesta muuttua.
Useimmat meistä olemme tehneet ja yrittäneet kaiken
eikä muutos ole ollut mahdollinen.
Mutta passiivinen ihminenhän ei edes yritä mitään.
Hänen tulee siis saada tietoa. Miten se tapahtuu?
Pistä hänen ulottuvilleen yksi Jack Frost-kasetti...
Ja hän vihaa sinua sen takia.
Ai olet jo tehnyt sen... ja päätynyt avioeroon, vai...
Sinua täytyy sattua tarpeeksi ja sinun tulee saada tietoa.
Ihmiset eivät muutu, elleivät he saa vastaanottaa tarpeeksi.
Se lopulta motivoi heitä muuttumaan.
Elleivät he vastaanota rakkautta ilman ehtoja.
Miksi muuttua, jos ei koe olevansa rakastettu?
Muistan elokuvan miehestä, joka rakastuu tarjoilijaan.
Tarjoilija painostaa miestä lausumaan hänelle
kohteliaisuuden ja mies kipuilee eikä osaa sanoa mitään.
Lopulta hän sanoo:
‘Olet sellainen nainen, joka saa minut haluamaan olla parempi.
Tätä tekee rakkaus vailla ehtoja.
Ei se, että jäät tilanteeseen, joka tuhoaa sinua vaan se
että he näkevät sinussa ehdottoman rakkauden.
Se saa ihmisen haluamaan olla parempi ihminen.
Tarjoilija vastasi, että se on paras kohteliaisuus
jonka olen koskaan kuullut.
Vaimoni tuli sisään viime viikolla.
Istuin asioihini keskittyneenä suorittamassa tietokoneellani
enkä huomioinut häntä.
Sen sijaan, että oli alkanut nalkuttaa, hän tuli ja kietoi
kätensä ympärilleni ja sanoi:
Saat minut haluamaan olla parempi nainen.
Sammutin tietokoneeni tosi vikkelästi.
Toinen linnake, joka voi seurata passiivisesta isästä.
Sinun voi olla vaikea uskoa, että Jumala oikeasti on osallisena
jokapäiväisessä elämässäsi.
Jos katsot taivaallista Isää maallisen isäsi linssien läpi
Näet Hänet vain suurena Jumalana kaukana taivaalla.
Ja Hän rakastaa kaikkia.
Mutta Hän ei ole joka päivä aktiivisesti osallinen elämääni.
Silloin on todella vaikea ottaa vastaan Hänen syliään.
Mitä kaukaisempi Jumala on, sitä persoonattomampi Hän on.
Tiedät, että Hän rakastaa sinua, koska Hän on rakkaus.
Mutta et pysty kokemaan sitä, koska et koskaan kokenut
maallisen isäsi rakkautta.
Hän saattoi kyllä sanoa, että hän rakastaa sinua
mutta hän ei koskaan ilmaissut rakkauttaan muulla tavoin.
3) Sinun voi olla vaikea kokea käsin kosketeltavaa Jumalan
rakkautta ja läsnäoloa ylistyksen tai rukouspalvelun aikana.
Toiset kokevat sen ja ehkä itkevät ja sinä vain istut...
Mitä ihmettä tapahtuu?
Mikä minussa on vikana, Jumala?
Toiset ovat niin kosketettuja ja minä en tunne yhtään mitään.
Kun tällaisten puolesta rukoilee, tuntuu, ettei ketään ole kotona.
Aiemmin, kun voitelu oli voimallisempi
ja rukoilit näiden puolesta, koppari meni nurin.
Ja ihmiset heidän ympärillään lensivät nurin.
Ja itse istut...
Ja tällainen ihminen vain istuu ja ajattelee
että muut teeskentelevät
Eivätkä he tunne yhtikäs mitään.
Se johtuu siitä, että he eivät ole koskaan oppineet tunnistamaan
isän rakkautta.
Jokin heissä on jäänyt heräämättä
heidän suhteessaan passiiviseen isäänsä.
Toinen, joka reagoi näin, on ihminen, jolla ei lainkaan
ole ollut isää.
Siksi rukoillessani viivyn tällaisen ihmisen luona ja halaan häntä.
Mutta hän ei pysty ottamaan sitä vastaan.
Niinpä pakotan heidät siihen.
Viivyn siinä ja halaan, kunnes vastarinta murtuu.
Rakkaus alkaa virrata sisään ja yhtäkkiä se ryöpsähtää.
Joskus saan kyllä korvillenikin.
En tosin halaa naisia.
Tästä syystä on parasta rukoilla silmät auki.
4) Pyhän Hengen äänen kuuleminen tuottaa vaikeuksia.
Tämä on hyvin vaarallinen asia.
Jos et kuule Pyhän Hengen ääntä, et myöskään kuule
Hänen puhettaan niille elämäsi alueille, joiden tulee muuttua.
Sen sijaan kuulet syyttäjän äänen, joka tuomitsee sinut
ja kertoo, mitä kaikkea teet väärin.
Kun näen seurakunnassa sellaisen, jolla on passiivinen isä
sydämeni särkyy hänen puolestaan.
Johtajina meillä on taipumus työntää heidät sivuun.
Ja vain haavoittaa heitä lisää.
Tästä syystä maailmassa täytyy tapahtua uskonnollinen muutos.
Emme tajua, että ydinkysymys näiden ihmisten elämässä on
että he tarvitsevat valtavat määrät rakkautta vailla ehtoja.
Se johtaa heitä kohti muutosta ja täyttää heissä olevan tyhjiön.
Passiivistien isien lapset eivät yleensä tavoita taivaallisen Isän
rakkautta ennen kuin he saavat sitä sinun kauttasi.
Joskus tapahtuu läpimurtoja.
Mutta muille tämä on paljon helpompaa.
Passiivisen isän lapselle muutos ei tapahdu helposti.
He eivät koe tarvitsevansa muutosta.
He eivät ole edes tietoisia eheytymisen ja muutoksen
tarpeestaan.
Miksi? Siksi, että he eivät kuule Pyhän Hengen ääntä.
He eivät kuulleet isänsä äänen koskettavan heidän
syvimpiä tarpeitaan.
5) Suhteesi isääsi rakentuu muodollisuudelle ja velvoitteille
ei hänen rakkautensa ja laupeutensa kokemiselle.
Uskot, että Jumala on Jumala ja Jeesus on Vapahtaja.
Toimitat kaikki muotomenot, mutta ne ovat esitystä.
Väsyt yrittäessäsi pitää yllä kristillisiä kokemuksia
tai kristillistä vaellusta.
6) Sinun voi olla paljon helpompi saada kiinni Jumalan voimasta
ja Hänen lahjoistaan kuin pyrkiä läheisyyteen Hänen kanssaan.
Voima motivoi enemmän kuin rakkaus.
Seuraavaksi poissaoleva isä.
Tämä isätyyppi ei ollut paikalla sinua varten eikä osallistunut
elämääsi joko avioeron tai hylkäämisen vuoksi.
Tai kuolemansa vuoksi.
Jos ihmiseltä on puuttunut isä, se jättää häneen sisäisen kivun.
Voit olla antanut anteeksi hänelle parhaan taitosi mukaan.
Olet rukoillut tuomioiden ja sisäisten valojen tiimoilta.
Mutta sisälläsi tunnet tyhjyyden ja olevasi hengellinen orpo.
Sinusta tuntuu, ettei sinulla ole kotia ja turvapaikkaa
koska isä ei ollut läsnä elämässäsi.
Tällainen kristitty käyttää aikansa löytääkseen tuon paikan.
Usein hän etsii väärillä tavoilla kuten superuskonnollisuudesta
addiktioista, pakkomielteistä tai lihan himoista.
Tai hän tavoittelee asemaa, koska kuvittelee sen tyydyttävän.
Tämä ei vain koskaan toimi.
Se turhauttaa hänet. Ja hän palaa herkästi loppuun.
Mitkä olisivat mahdollisia mielen linnakkeitasi
jos tämä on isätyyppisi?
1) Monilla on samoja oireita kuin passiivisen isän lapsella.
He ovat itse tunnekylmiä.
Läheisyys tuottaa heille suuria vaikeuksia.
Ei vain suhteessaan Jumalaan, vaan myös muihin ihmisiin.
Jos olet hyvä kristitty, mutta isäsi oli poissa
elämäsi on hyvin vakavaa ja ankaraa.
Suhteesi sekä Jumalaan että muihin ihmisiin perustuu
muotoihin ja uskonnollisuuteen.
Eräs helluntaipastori soitti minulle taannoin ja sanoi
että hänellä on suuria ongelmia opetukseni kanssa.
Oletko liittynyt ‘Älkää kutsuko Jack Frostia' -kerhoon
seurakunnassasi? Siksikö soitat?
Ei, minä vain vitsailen.
Sanoin, ettei se ole mitään uutta.
Monilla on vaikeuksia sen kanssa, etenkin helluntalaisilla.
Kysyin, mikä häntä erityisesti vaivaa.
Hän sanoi, että hänelle on opetettu, että kaikki on veren alla.
Kristuksessa henkesi on uusi ja kaikki on veren alla.
Mutta sielussa, joka on mieli, tahto ja tunteet
on vielä mielen linnakkeita.
- Minun täytyy todella puhua tästä, hän sanoi
koska se on täysin vastoin teologiaani.
Mutta kaikki, mitä opetat, on juuri minua.
Hän tuli paikkakunnallemme ja edelleen tiimini hoitaa
pastoreiden sieluja. Itse en tee sitä enää.
Istuimme juttelemaan tämän 45-vuotiaan miehen kanssa.
Hän on erittäin menestyvä helluntaiseurakuntien istuttaja.
Hän muuttaa paikkakunnalle kahdeksi vuodeksi
istuttaa seurakunnan ja siirtyy seuraavaan paikkaan.
Hän saa nopeasti kokoon 200- 300 ihmistä seurakuntaan, joka
kasvaa ja menee eteenpäin.
Hän kertoi nousevansa aikaisin joka aamu ja viettävänsä
2-3 tuntia rukouksessa päivittäin.
Luen Raamatun moneen kertaan läpi vuoden aikana.
En ole langennut moraalisilla alueilla ja olen kokonaan
antautunut sielujen voittamiselle ja Jumalan valtakunnalle.
- No, jos asiat ovat noin hyvin, miksi minua tulit tapaamaan?
- Koska olen enemmän sitoutunut palvelutehtävääni
kuin rakkauteen.
Tyttäreni ovat teini-ikäisiä ja olen menettämässä heidät.
Minulla ei ole kykyä läheiseen suhteeseen heidän kanssaan.
Avioliittoni on upea ja kaikki siinä menee hienosti, mutta myös
vaimoni elää palvelutehtävälleen ja matkustelee muissa maissa.
Minä matkustelen oman palvelutehtäväni myötä.
Meidän perheessä ei tiedetä, mitä läheisyys on.
Perheessämme kaikki perustuu sille, mitä teemme.
Siitä puuttuu kokonaan hehku.
Ja pelkään, mitä olen tekemässä tyttärilleni.
- Olet siis avoin teologian muutokselle?
- Se vaivaa minua ja varsinkin se, miten rukoilet ihmisten puolesta
ja asetut heidän isänsä asemaan.
Missä päin Raamattua niin sanotaan?
- Jeesus antautui ristille ja Vanhassa testamentissa
oli syntipukki, jonka päälle synnit sälytettiin.
- Ei se minulle riitä.
- Kerropa omasta isäsuhteestasi. Sinulla näyttää olevan ongelma
sitoutumisessa, koska hyppäät paikasta toiseen.
Et siis halua läheiseen suhteeseen
ihmisten kanssa, vaan haluat vain paeta jatkuvasti.
- Mistä sinä sen tiedät?
- Itsehän sinä juuri kerroit sen.
Mutta kerro isäsuhteestasi.
Annoin isälleni anteeksi, kun tulin uskoon 18-vuotiaana.
Se oli ensimmäinen asia, jonka tein.
Voit antaa anteeksi, mutta se ei takaa eheytymistä.
- Minulla on ongelma myös tuon suhteen.
- Onko minussa mitään, minkä, suhteen sinulla ei ole ongelmaa?
- No se, että elämässäni on paljon yhtäläisyyksiä
sinun elämäsi kanssa.
Ja sinä olet vapaa, mutta minä en.
- No kerro nyt suhteestasi isääsi.
- Isä otti minut mukaansa kaupunkiin, kun olin 7-vuotias.
Hän pysähtyi liikennevaloissa ja sanoi ‘poika, painu ulos!'
Kysyin miksi. Hän käski minut ulos.
Jäin kyydistä kadunkulmassa. Sen jälkeen en ole nähnyt häntä.
- Kerropa, minne se 7-vuotias pisti kipunsa.
- Se kääntyi vihaksi ja raivoksi ja kapinaksi
Olin yksi kaupungin pahimmista kakaroista.
18-vuotiaana tulin radikaalilla tavalla uskoon ja ensimmäiseksi
pastori pisti minut antamaan anteeksi isälleni.
Annoin anteeksi hänelle vuosia sitten.
- Annoit anteeksi isällesi, mutta et ole eheytynyt.
- En usko tuota!
- Minäpä demonstroin sen sinulle.
Vedin tuolini lähemmäs, ja otin häntä kädestä kiinni.
- En pidä siitä.
- Hei, anna minun pitää sinua kädestä ihan vähän aikaa.
Anna minun näyttää, mitä on kätketty sisäinen kipu.
Anna yksi minuutti.
Pidin hänen kättään omassani ja sanoin, että minä haluan nyt olla
sen 7-vuotiaan pojan isä.
- Sulje silmäsi hetkeksi.
Haluan, että tunnet sen pienen pojan kivun.
Oma isäsi on liian haavoittunut koskaan sanomaan tätä sinulle.
Siksi minä sanon sen.
Poikani, minun tulee pyytää sinulta anteeksi.
Tein isänä synneistä suurimman tätä pientä poikaa vastaan.
Hylkäsin hänet siinä kadunkulmassa.
Poikani, haluan sinun tietävän, että se ei ollut sinun syysi.
Heti kun olin sen sanonut....
Hän heittäytyi päälleni ja veti minut alas.
Hänestä purkautui tuon 7-vuotiaan tuska.
Hän oli luullut, että oli hänen syytään, että isä jätti hänet.
Hän oli joka puolella yhtaikaa ja vain ravisteli minua.
Räkää valui joka puolella.
Tätä jatkui 15 minuuttia ja lopulta olin lattialla polvillani.
Rukoilimme tuon 7-vuotiaan kanssa anteeksi antamisen.
Kun hän lopulta pystyi puhumaan hän sanoi: ‘Nyt minä tajuan.'
Hän jätti palvelutehtävänsä.
Kolme kuukautta myöhemmin sain sähköpostia.
Hän kertoi, ettei ole enää sama ihminen.
- Tulin kotiin ja lapseni kysyivät, mitä sinulle on tapahtunut.
Saarnasin sunnuntaina ja kaikki kysyivät vaimoltani:
‘Mitä on tapahtunut pastorille?'
- Miten niin, hän kysyi.
- Hän on aina saarnannut meille ylhäältä käsin.
Nyt hän nosti meitä ylöspäin.
Hänen elämänsä muuttui siitä, että hän salli Jumalan rakkauden
nostaa pintaan hänen sisimpänsä kivun.
2) Sinun voi olla vaikea tulla lähelle Jumalaa.
Pelkäät, että Hän hylkää sinut.
Kaikki muuthan ovat hylänneet.
Et halua tulla liian lähelle, koska pelkäät tulevasi hylätyksi.
3) Olet kokenut, että Jumala on välinpitämätön sinua kohtaan.
Hän viettää aikaa muiden kanssa, mutta ei sinun kanssasi.
Hän siunaa muita, mutta ei sinua.
Siksi rakastavan Jumalan kokemisesta tulee tosi vaikeaa.
4) Et ehkä usko, että Jumala pitää tarpeistasi huolen.
Maallinen isäsihän ei pitänyt sinusta huolta.
Hän jätti sinut oman onnesi nojaan.
Niinpä et usko, että Jumalakaan pitää huolta perustarpeistasi.
Kehityt itsenäiseksi, itse- varmaksi ja usein se
johtaa kovaan yrittämiseen ja ponnisteluun.
Ja syvään sisäiseen yksinäisyyteen.
5) Saatat kantaa kätkettyä syyllisyyttä ja syyttää itseäsi.
Aivan kuten tämä yksi pastori teki vuosikaudet.
Syytät itseäsi siitä, että isäsi lähti.
Kätketty syyllisyys johtaa meidät suorittamaan Jumalan rakkauden
ja hyväksynnän ansaitsemiseksi.
Meistä tuntuu, että emme koskaan riitä, koska syyllisyys
näyttää vain kasvavan.
Tai menemme toiseen äärilaitaan jossa meiltä puuttuu motivaatio
aivan kokonaan.
Silloin lohduttaudumme väärillä suhteilla, addiktioilla ja maailman
tarjoamilla lihan nautinnoilla.
6) Jos isäsi on kuollut - ja rukoilimme tämän asian puolesta aikaisemmin -
saatat kantaa kätkettyä vihaa siitä, että isäsi on hylännyt sinut.
Olet vihainen isällesi, koska hän lähti ja koska siitä seurasi
kaikki perheen ja äidin kanssa syntyneet ongelmat.
Ja köyhyys ja yksinäisyys ja epätoivo.
Sisälläsi on tiedostamaton viha isääsi kohtaan, koska hän kuoli.
Varsinkin, jos isä kuoli sinun ollessasi 3-5-vuotias.
Olet vihainen siitä, että hän ei taistellut elämän puolesta.
Mutta sinulla voi olla myös kätkettyä vihaa Jumalaa kohtaan,
koska - miksi Jumala ei pelastanut isääni!
Miksi Jumala ei suojellut isääni?
Jumala on epäreilu ja epäoikeudenmukainen Jumala!
Etkä tajua, että saatana on se, joka varastaa, tappaa ja tuhoaa.
Joh. 10:10 Jumala tuli antamaan elämän.
Kerran seurakuntaan tuli mies, jonka puolesta pastori halusi
minun rukoilevan.
- Hän on upeimpia johtajiani, mutta häneen ei voi kajota.
Hän tuntee Raamatun kuin omat taskunsa.
Hän rukoilee niin kuin ei kukaan.
Mutta hän ei tule muiden joukkoon seurustelemaan.
Hänen vaimonsa on erossa hänessä, eivätkä hänen lapsensa
halua puhua hänen kanssaan.
Haluan, että juttelet hänen kanssaan.
Tein sen. Hänen nimensä oli Dewey.
En tee tätä enää, niin että älä pyydä sitä.
Meillä on tiimi, joka hoitaa tämän puolen nykyään.
Kysyin häneltä, oliko hänen vaikea luoda yhteyttä muihin ihmisiin.
Hän sanoi: "Pidän itsekseni elämisestä."
En oikeastaan tarvitse ihmisiä.
- Ei, ei. Sinut luotiin rakkautta varten ja rakkaus vaatii ilmituloa.
Tarvitset ihmisiä. - En ole tuossa yhtä mieltä.
Käytän aikani rukoukseen ja Raamatun lukuun.
Minulla on läheinen suhde Jumalaan.
Ongelma on vaimollani ja lapsillani.
- Kerro suhteestasi isääsi.
- Minulla oli loistava suhde isääni. Tämä ei liity mitenkään häneen.
- Puhut menneessä aikamuo- dossa. Mitä isällesi tapahtui?
-Kuljin aina isäni mukana.
Hän oli metsästäjä ja vietti elämänsä kanssani.
Olin metsällä hänen kanssaan.
Jos hän meni kauppaan, olin hänen mukanaan. Isä oli ihana.
Tällä ei ole mitään tekemistä hänen kanssaan.
- Kerropa, milloin hän kuoli.
- Hän kuoli metsästysonnetto- muudessa, kun olin 5-vuotias.
- Viisivuotias? Miten elämäsi siitä jatkui?
- Äiti oli 21-vuotias ja hänellä oli viisi lasta, joista minä olin vanhin.
Emme tulleet toimeen, joten muutimme
isovanhempieni luokse.
Sitten äiti jätti meidät heille ja alkoi juosta ympäriinsä.
Hän tuli kotiin pariksi viikoksi muutaman kuukauden välein.
- Miten isovanhemmat kohtelivat teitä?
- He eivät pitäneet meistä. Minä jouduin kasvattamaan lapset.
Minä jouduin pitämään heistä huolta.
Olimme käytännöllisesti katsoen maatilan työväkeä.
- Oletko antanut anteeksi isällesi, että hän kuoli?
Luulisi, että oppisin olemaan kysymättä näitä kysymyksiä!
Koska taas kävi niin, että kun olin kysynyt sitä häneltä...
hän vyöryi ylitseni ja painoi minut lattiaan. Sitä jatkui puoli tuntia.
Kaikki sen viisivuotiaan pojan viha tuli ulos.
Viha siitä, että isä kuoli ja jätti hänet tilanteeseen, jossa hän
joutui sen ikäisenä kasvattamaan perheen muut lapset.
Ja että he joutuivat isovanhem- mille, jotka eivät halunneet heitä.
Kun tämä oli ohi, kysyin häneltä toisen kysymyksen.
Luulisi, että olisin oppinut, mutta taidan olla aika hidas tapaus.
Kun sain kuivattua itseni yltäni olevasta rää'ästä, kysyin häneltä:
- Oletko antanut Jumalalle anteeksi, että isäsi kuoli?
Koko homma alkoi alusta.
Hän otti minut karhunsyleilyyn, tämä kookas metsästäjäkaveri.
Luulin, että pääsen hengestäni, mutta hän oli vihainen Jumalalle.
Kaiken itkunsa keskeltä
hän muisti, mitä sen maalais- seurakunnan pastori sanoi:
"Jumala tarvitse häntä enemmän taivaassa kuin me maanpäällä."
Sano se nyt viisivuotiaalle pojalle.
"Niinpä Isä otti hänet kotiin."
Kaikki nämä vuodet hänellä oli ollut kätkettynä viha ja raivo
Jumalaa kohtaan.
Ja siksi rukoilimme tämän miehen puolesta keskiviikkoaamuna.
Jatketaan autoritääriseen isään.
Tähän melkein tarvittaisiin kaksi opetusjaksoa.
Tämä isätyyppi elää lain alla. Laissa on hyvin vähän rakkautta.
Hän arvostaa tottelevaisuutta enemmän kuin suhdetta.
Hän arvostaa totuutta ja lain kirjainta, mutta kykenee hyvin
heikosti ilmaisemaan armoa, myötäelämistä ja rakkautta.
Tai laupeutta, lempeyttä ja kärsivällisyyttä.
Tämä isätyyppi sekoittuu muihin isätyyppeihin.
Hän saattaa olla lempeä ja ystävällinen kodin ulkopuolella.
Hän voi olla hyvin lempeä ja ystävällinen niitä kohtaan
joiden kanssa hän ei asu, mutta omaa perhettään kohtaan ei.
Lempeys ja ystävällisyys muita kohtaan ruokkii heidän omaa
identiteettiään ja hyväksytyksi tulemisen tunnettaan.
Mutta he eivät kykene siihen omassa perhekuviossaan.
Hän ei yleensä ole kiinnostunut lapsen päämääristä ja unelmista.
Hän pyrkii muovaamaan heistä hänen mieleisiään.
Tämä kuvaa minua.
Olin autoritäärinen, suorituskeskeinen isä.
Uudesti syntynyt, Hengellä täytetty, työssäni menestyvä
mutta vanhempi veli.
Siksi lapseni eivät oikeastaan tunteneet minua.
Halusin heiltä kuuliaisuutta.
Halusin, että kaikki tekevät asiat oikein ja täyttävät minun tarpeeni
jotta voin opettaa seuraavassa eheytymiskonferenssissa. Voi veljet!
Hyvin vähän tunneyhteyttä.
Ei niin, ettenkö rakastanut lapsiani.
Olisin antanut henkeni heidän edestään.
Kyse on siitä, että et voi olla isä, ellet ole ollut poika.
Minun isäni oli autoritäärinen ja suorituskeskeinen isä.
Olin antanut hänelle anteeksi, mutta minussa olleet
mielen linnakkeet vaikuttivat sen.
Autoritäärinen isä tai mielen linnakkeet saavat Jumalan
näyttämään samalta.
Jos kuvasi maallisesta isästäsi on autoritäärinen
näet myös Jumalan autoritäärisenä Jumalana.
Jos isäsi oli kova sinua kohtaan ja moitti jokaisesta virheestä,
luulet, että Jumala on samanlainen.
Niinpä jumalanpelkosi on epäterve ja epäpyhä.
Se on este läheisyydelle ja siksi sinulta puuttuu turvapaikka.
Itsenäisyys ja itsevarmuus alkavat vallita elämääsi.
Sinusta tulee hyvin vahva ja erittäin hyvä siinä, mitä teet.
Tämä oli kohta numero yksi. Sitten numero kaksi.
Saatat elää sellaisessa epäonnistumisen pelossa,
että päädyt itsepetokseen ja kieltämismekanismiin.
Ei ole mitään helpompaa kuin itsepetos.
Kun kasvat autoritäärisen isän lapsena, sinusta tulee taitava
valehtelija ja petkuttaja.
Petokset ja valheet on peitettävä, etkä edes huomaa sitä
koska se tapahtuu kuin luonnostaan.
Syytät kaikkia muita siitä, että asiat menevät pieleen.
Jos myönnät, että se johtuukin sinusta, pelkäät saavasi osaksesi
kova-kouraista kohtelua.
Niinpä sinun on aina oltava oikeassa.
No, kellään ei täällä tietenkään ole tällaista ongelmaa.
Ihmissuhdesarjassa siitä on kokonainen tunnin opetus
sinun tuntemillesi ihmisille, joilla on tarve olla oikeassa.
Sen otsikko on ‘Taipumisen ihanuus'. Se ei koske täällä olevia.
3) Saatat rakentaa suhteesi Jumalaan
kristillisen kurinalaisuuden, lain ja velvollisuuden varaan.
Mutta et osaa elää läheisyydessä ja rakastavissa ihmissuhteissa.
Vaelluksesi Jumalan kanssa perustuu uskoon, uskoon....
Mutta sinua ei voi koskettaa. Eikä sinun lähellesi voi kukaan tulla.
Ei ihmissuhteita.
4) Saatat lukea Raamattua, mutta huomaat vain ne jakeet
jotka puhuvat pyhyydestä, vanhurskaudesta ja tuomiosta.
Mutta ohitat sujuvasti ne, joissa puhutaan läheisyydestä
ihmissuhteista, myötätunnosta, armosta, rakkaudesta
ja anteeksiannosta.
5) Sinulta puuttuu sietokyky sellaisten ihmisten suhteen
jotka eivät ajattele ja toimi samoin kuin sinä.
Olet armoton toisten vikojen ja heikkouksien suhteen.
Näet niitä muissa hyvin selvästi, mutta et tunnista niitä itsessäsi.
6) Todistuksesi, opetuksesi ja julistuksesi perustuu yleensä
enemmän tuomiolle kuin armolle ja rakkaudelle.
Puhut ihmisille ylhäältä käsin sen sijaan, nostaisit heitä.
Jos avaan TV:n tai radion ja siellä on saarnaaja...
tiedän, millainen hänen isänsä oli.
Joudun vaihtamaan kanavaa ja pyydän anteeksi Jumalalta
että olen tuomiohenkinen.
Minä tarvitsen rakastavan Isän!
Olen ollut se toinen isä. Olen tuntenut sen toisen isän.
Tuhosin kaiken!
Tarvitsen uuden Isän ja tarvitsen niitä, jotka vuodattavat minuun
armoa ja rakkautta.
Siksi tästä on tullut toinen kotini.
Koska sitä tämä paikka edustaa.
Ei täydellinen koti, ei täydellinen paikka, mutta sellainen, jonka
arvojärjestelmä rakentuu Tuhlaajaisän rakkaudelle.
Viimeiseksi pahoinpitelijä isä.
Tämä isätyyppi aiheuttaa syvää emotionaalista tuskaa yhdellä tai
useammalla seuraavista tavoista:
Fyysinen pahoinpitely epäoikeudenmukaisen
tai kovakouraisen rangaistuksen muodossa.
Hakkaamisia. Korville antamista.
Tai tunnetason pahoinpitely, joka tulee jatkuvina kovina ja
pelottavina äänensävyinä.
Arvottomuutta puhuvina sanoina, ilkeinä katseina.
Niitä korvaamassa ei juuri ollut oikeanlaista isän rakkautta.
Tunnetason pahoinpitelyä on myös se, kun isä ei pysty
vastaamaan lapsen tunne- maailman perustarpeisiin.
Kun lapsi jää vaille rakkautta, turvaa, kiitosta ja
kokemusta siitä, että hänellä on merkitys ja identiteetti.
Täyttämättä jäänyt tarve sairastuttaa lapsen.
Syvimmillään se on tietysti silloin, kun siihen liittyy
seksuaalinen hyväksikäyttö.
Tämä voi ilmetä monenlaisena vääränlaisena kosketteluna tai
seksuaalisuuden likaamisena.
En ole erikoistunut näistä puhumiseen.
Isäni marssi huoneeseeni, kun olin 12-vuotias.
Hän heitti Playboy- lehden sängylleni ja sanoi:
‘No niin poika, haluan, että olet normaali."
Upeaa! Mahtava isä! Kaikki kaverini halusivat olla meillä.
Koska minun sänkyni vieressä olivat kaikki ne lehdet
opastamassa minua miehuuteen.
Kuitenkin isäni oli niin hyvä mies yhteisössään.
Hän rakasti minua ja olisi vaikka kuollut puolestani.
Mutta tämä oli kaikki minkä hän oppi armeijassa.
Hän oli nuoruudessaan hylännyt kristillisyyden, koska kaikki
kristityt hylkäsivät hänet, kun hänen isänsä hylkäsi hänet.
Hän oli silloin 7-vuotias.
Hän hylkäsi kristinuskon, koska kristityt hylkäsivät hänet, koska
hänellä ei ollut isää.
Georgialaisessa pikku- kaupungissa 1920-luvulla.
Samalla suunnalla, missä Dan asuu.
Kaikki pahoinpitely isähahmon taholta aiheuttaa lapsessa
syviä emotionaalisia kipuja.
Syvimmät kivut syntyvät tietysti seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Se tuhoaa koko kunnioituksen auktoriteettia kohtaan.
Se jättää myös jälkeensä epä- terveen kuvan taivaan Isästä.
Se voi johtaa valtavaan tukahdutettuun vihaan.
Se voi jättää ihmiseen kuvan, että hän on perinnöllisesti paha
ja hän ansaitseekin tulla rangaistuksi.
Heistä tuntuu, että Jumala haluaa rangaista heitä kaiken aikaa.
He kipuilevat aina syyllisyyden ja arvottomuuden tunteen kanssa.
Ja häpeän ja itsevihan kanssa.
He saattavat pahoinpidellä itseään tai viillellä itseään.
Heiltä puuttuu elämänilo ja ylipäänsä motivaatio elää.
Sielunhoito yksinään ei usein riitä tuomaan vapautusta.
Uskon, että tarvitaan raamatullista sielunhoitoa
mutta myös yliluonnollinen Isän rakkauden kohtaaminen.
Rakkauden, joka kohtaa heidän syvimmät tarpeensa ja ilmaisee
Jumalan Isän rakkauden heille.
Erään suuren uskonliikkeen seurakunnan ylistyksenjohtaja
taisteli valtavan auktoriteetteihin ja miehiin liittyvän pelon kanssa.
Hänen isänsä oli käyttänyt häntä seksuaalisesti hyväksi
monen vuoden ajan hänen lapsuudessaan.
Hän oli 15 vuoden aikana käynyt läpi kaikki mahdolliset
terapiamuodot.
Hänellä oli psykologian maisterin paperit.
Hän yritti löytää apua parhaista psykologisista hoitomuodoista.
Hän kävi raamatullisessa sielun- hoidossa ja eheytymisessä.
Hän etsi lepoa ja vapautumista traumasta ja pelostaan kaikkialta.
Eräs tälle alueelle erikoistuneista sielunhoitajistamme
joka työskenteli hänen kanssaan, kehotti häntä menemään
Isän syli-konferenssiin.
Hän kehotti rukoilemaan siellä jokaisen rukouksen.
Hän kehotti menemään Jack Frostin konferenssiin
jossa hän voisi kokea Isän sylin.
Satuimme olemaan samalla seudulla ja hän tuli.
Hän käsi läpi jokaisen session.
Jotkut tiimiläisemme rukoilivat hänen puolestaan aamuin illoin.
Hän ei vain päässyt läpi.
Hän pelkäsi niin hirveästi jokaista miestä ja jokaista auktoriteettia.
Muistan neljännen päivän kahdeksan session jälkeen.
Hän tuli sinä viimeisenä iltana.
En tiedä, kuka hänen puolestaan rukoili.
Se en varmaankaan ollut minä, vaan joku toinen tiimin jäsen.
Muistan nähneeni hänet lattialla vetäytyneenä pienelle kerälle.
Ja silloin tiesin...
Hän on Isän sylissä!
Kaikkina muina kertoina hänestä purkautui ulos kipua.
Tällä kertaa siinä oli pieni tyttö, jolla oli pienen tytön hymy.
Kolme viikon kuluttua saimme kolme sivua pitkän kirjeen.
Hän kertoi, että kun hänen puolestaan rukoiltiin hän asettui
vain uskossa lattialle ja sanoi:
"Isä, ollen kuullut miten rakastava Isä sinä olet.
Tiedän, ettei minun koskaan enää tarvitse palata
siihen pelkojen taloon, jossa kasvoin.
Valitsen tulla kotiin Sinun luoksesi.
Isä, ota minut nyt syliisi ja anna minulle se rakkaus
jota isäni ei kyennyt antamaan.
Hän kertoo, että aivan kuin Jumala olisi kurottanut
valtaistuimeltaan ja nostanut hänet ja asettanut hänet syliinsä.
Hän kertoi, että kaksi tuntia hän lepäsi Isän käsivarsilla.
Sitten hän ajoi tunnin matkan kotiinsa ja katsoi olohuonettaan.
Abba, Isä, oli siellä isossa nojatuolissa ja kutsui häntä tulemaan.
Hän käpertyi Isän syliin ja imi Isän rakkautta.
Seuraavana päivänä hän meni toimistoon ja ensimmäiseksi
sihteeri kysyi, "mitä sinulle on tapahtunut?"
Isä on kotona...
Sillä viikolla hän johti kolme ihmistä uskoon toimistossaan.
Hän on kyennyt johtamaan ylistystä ilman pelkoa.
- En enää pelkää kenenkään miehen läsnäoloa, hän sanoi.
- En enää pelkää isääni.
Vuosien sielunhoito oli aivan perustavanlaatuista ja tarpeen.
Mutta tarvittiin myös Isän rakkauden yliluonnollinen
murtautuminen läpi tuon pienen tytön sydämeen.
Entä ne mielenlinnakkeet, jotka voivat seurata tästä.
1) Jumalan lähelle tuleminen voi olla hyvin vaikeaa
koska pelkäät, että taas sinua rangaistaan.
Olet yrittänyt lukea Raamattua, rukoilla ja tehdä oikeat asiat.
Silti tunnet syyllisyyttä, koska et löydä Jumalaa samalla tavalla
kuin muut näyttävät löytävän.
2) Sinusta voi tuntua, että Jumala on aina vihainen sinulle
ja vain etsii tilaisuutta tehdä elämästäsi vaikeaa.
3) Voit olla Jumalalle vihainen ja syytät Häntä siitä
että Hän ei suojellut sinua väkivaltaiselta isältäsi.
Et ehkä tajua, että saatana oli lapsuutesi vaikeuksien takana.
Jumala on halunnut asettaa ennalleen ja eheyttää.
4) Sinun on hyvin vaikea uskoa, että Jumala rakastaa sinua.
Jumalan vastainen ajatus on, että jos Jumala olisi rakastanut
minua, Hän olisi antanut minulle erilaisen isän.
Tai Hän olisi varjellut minua isältä.
5) Saatat jatkuvasti kamppailla itsesi tuomitsemisen tai häpeän
kanssa ja tunnet olevasi liian likainen lähestyäksesi Jumalaa.
6) Sinun voi olla vaikea terveellä tavalla suhtautua hengelliseen
auktoriteettiin seurakunnassa.
Hylkäät isähahmot ja mentorit.
Siksi hengellinen kasvusi tapahtuu hyvin hitaasti.
Nyt kun olemme käyneet läpi nämä isätyypit
mitä tarvitaan eheytymiseen?
Tiedät jo vastauksen. Se on anteeksianto.
Meidän tulee haluta antaa anteeksi maalliselle isällemme
jokaisella alueella, jossa hän ilmensi Isän rakkautta väärin.
Jos et anna anteeksi, päädyt kantamaan mukanasi
maallisen isäsi koko lastia omaan kotiisi ja suhteeseesi Jumalaan.
Meidän tulee lopettaa heidän syyttämisensä.
Jos et ole kuunnellut koko sanomaani, päädyt pitämään
itseäsi uhrina ja kaikkea jonkun toisen syynä.
Ei näin! Opetan tätä, jotta sinä voit tunnistaa mielenlinnakkeesi.
Sinä voit hyvin olla syytön siihen haavoittamiseen
mikä tapahtui isäsi kodissa.
Mutta olet vastuussa omista mielenlinnakkeistasi.
Olet vastuussa siitä, miten olet reagoinut haavoittamiseen.
Efesolaiskirje 6:2-3: Meidän tulee kunnioittaa vanhempiamme
vaikka he eivät olisi sen arvoisia.
Se tarkoittaa, että meillä tulee silti olla kunnioitus heitä kohtaan
vaikka he eivät olisi kunnioitettavia.
Jos emme sitä tee, asiat menevät huonosti elämässämme.
Eheytyminen alkaa, kun otamme henkilökohtaisen vastuun
linnakkeista, jotka ovat syntyneet omaan ajatusmaailmaamme.
Ja myös reaktioistamme ja siitä, miten itse olemme ilmentäneet
Isän rakkautta väärin muille.
Annamme isällemme anteeksi annon lahjan.
Lahjan, jota hän ei ehkä ansaitse.
Sitten alamme pyytää Isää vastaamaan syvimpään
rakkauden tarpeeseemme.
Toisilta se käy noin vain. Toisille se taas on matka.
Itse asiassa meillä kaikilla on matkallamme hienoja hetkiä.
Sitten on niitä vähän vähemmän hienoja hetkiä.
Sitten voi seurata tasanko ja taas uusi pieni hetki.
Nämä hienot hetket syntyvät ehkä uuden opetuksen myötä.
Tai uuden ilmestyksen kautta.
Tai likoamisajan kuluessa, kun Jumala tulee ja koskettaa meitä.
Toisille tulee pieniä hetkiä, toisille isoja hetkiä.
Toisten kohdalla on kyse siemenen kylvämisestä.
Jollekin tämä viikko on vain pintajään sulattamista
jotta Jumalan rakkaus pääsee sisään ja kipu tulee ulos.
Joskus näitä hetkiä voi viljellä kasettien kuuntelulla.
Tai kirjoja lukemalla, kun alkaa uudistua mieleltään.
Se on prosessi, joka johtaa yhä syvemmälle ilmestykseen
Jumalan rakkaudesta.
Isä haluaa koskettaa sinua täällä ja juuri nyt.
Pyydän jälleen, että etsit itsellesi suojaisan paikan.
Rukoilemme läpi monia näitä isäkysymyksiä.
Etsi paikka, jossa et tunne olevasi uhattuna ja jossa voit
hiukan laskea muurejasi alas.
Jos se paikka on se, missä istut, se on ihan hyvä.
Emme halua, että sinulla on epämukavaa.
Tai voit asettua lattialle.
Jos haluat, että joku pitää sinusta kiinni koska arvelet
alkavasi itkeä, etsi läheinen ystävä, ei ketään tuntematonta.
Ehkä pastorisi tai isäsi tai äitisi tai puolisosi.
Kun rukoilemme, jotkut tulevat kosketuksiin tunteidensa kanssa.
Toiset taas eivät ja heille se on siemenen kylvämistä.
Luukas 11:10: Jokainen pyytävä saa.
Jos joudut lähtemään, ole vapaa.
Tämän opetuksen tarkoitus on ollut auttaa sinua tunnistamaan
millä alueilla vihollinen on vienyt kykysi ottaa vastaan Isän sylin.
Etsi oma, rauhallinen paikkasi...
Kun opetin, missä kohti sinä tunnistit itsesi?
Monia muistoja on voinut nousta pintaan.
Pyydä Pyhää Henkeä näyttämään muistot....
Emme nyt halua, että 49-vuotias sinä rukoilee.
Saatat olla antanut anteeksi maalliselle isällesi.
Joillekin kyse on isäpuolista tai isoisistä tai ehkä kyse on äidistä.
Aseta siihen juuri se, jonka Pyhä Henki näyttää sinulle nyt.
Kuunnellaan hetki.
Pyhä Henki, tuo mieleemme...
tietty pettymyksen...
haavoittumisen tai surun alue isämme kodissa.
Puolella meistä on muisto. Loput rukoilevat vain uskoen.
Miltä siitä pienestä lapsesta tuntui sinä päivänä?
Yritä saada kosketus tuon muiston tunteeseen ja kipuun.
Mitä se pieni poika tuntee?
Mitä se pieni tyttö tuntee?
Pyhä Henki, auta heitä.
Emme kukaan löydä sinne yksin.
Tule, Pyhä Henki, ja paljasta koko totuus.
Mikä on se isäongelman alue, jonka haluat kylvettää
taivaallisen Isän rakkaudessa juuri nyt?
Paljasta heille koko totuus nyt.
Pyri yhteyteen sen hetkisten tunteidesi kanssa.
Pyri yhteyteen kätketyn sisäisen kipusi kanssa.
Mitä tunsit sillä trauman hetkellä?
Kerro, missä Isä Jumala oli sillä hetkellä?
Missä oli Jeesus, Neuvonantaja, sillä hetkellä?
Katso ympärillesi siinä huoneessa. Mitä Hän tekee?
Et ehkä näe Häntä, mutta mitä Isä sanoo sinulle?
Mitä taivaallinen Isä sanoo sille pienelle lapselle?
Pyhä Henki, vuodata Isän rakkautta
sen pienen lapsen sydämeen.
En minä jätä sinua orvoksi. Minä tulen luoksesi.
Teen asumukseni sinuun.
Ei ole ollut hetkeäkään, jolloin en olisi vetänyt sinua
puoleeni rakkaudellani.
Vaikka isäsi ja äitisi eivät kyenneetkään vakuuttamaan
sinua rakkaudestaan, minä en sinua hylkää.
Minä otan sinut vastaan itselleni.
Minä olen Isä isättömille.
Anna Hänen rakkautensa tulla.
Koe, miten suuri rakkaus minulla on sinua kohtaan.
Minä olen kutsunut sinut omaksi lapsekseni.
Lapseksi, jota rakastan ja johon olen mielistynyt.
En häpeä tulla kutsutuksi sinun Isäksesi.
En minä häpeä sinua.
Minä en tuomitse sinua.
Tulin pelastamaan sinut.
Mutta poikani, rakastin sinua niin paljon, että lähetin Poikani
kuolemaan sinun puolestasi, jotta voit tulla eteeni rohkeasti.
Jotta voit ottaa vastaan armoni ja laupeuteni.
Joka kerta, kun sinusta tuntui, että tarpeeseesi ei vastattu
minä tulin sinun luoksesi niin kuin tulen luoksesi nyt.
Haluan nyt asettua isän asemaan.
En mitenkään pysty rukoilemaan jokaisen täällä olevan puolesta.
Mutta olen varmaan aika hyvä kandidaatti sen kivun suhteen
jonka isäsi on välittänyt sinulle.
Olen ollut se passiivinen isä, se suorituskeskeinen isä.
Olen ollut autoritäärinen isä ja se hyväksikäyttäjä isä.
Ja minä olin se pastori.
Isäsi on ehkä liian haavoittunut
koskaan sanomaan näitä sanoja sinulle.
Sinulle henkilökohtaisesti, aivan kuin täällä ei olisi ketään muuta.
Niin kuin Jeesus oli ristillä meidän puolestamme
minä olen nyt sinun edessäsi isäsi puolesta.
Mikä muisto isästäsi nousee mieleesi juuri nyt?
Haluan, että se pieni lapsi ottaa nyt vastaan tämän.
Isänä olen tehnyt suurimman synnin, mitä isä voi tehdä
pientä lastaan vastaan.
Olen ilmaissut Isän rakkautta väärin sinua kohtaan.
Ja vaikka en sitä ansaitse
pyydän sinua antamaan minulle anteeksi.
Anna anteeksi kyvyttömyyteni antaa sinulle erityinen sija sydämessäni.
Kun Jumala antoi minulle sinun elämäsi -
Hän antoi lahjan ja aarteen.
Hän antoi rakkauden lahjan ja kalliin helmen.
En osannut uskollisesti hoivata Jumalan lahjaa sinussa.
Pyydän, että annat minulle anteeksi.
Ongelma et ollut sinä.
Ei sinussa ollut vikaa, joka olisi tehnyt sinusta vaikean rakastaa.
Kyse oli minusta ja sisälläni olevasta kätketystä kivusta.
En pystynyt olemaan isä, koska en koskaan ollut poika
oman isäni kodissa.
Koin olevani enemmän orja kuin poika ja minusta tuli
pomo sinun elämässäsi.
Anna anteeksi tämä epäoikeudenmukaisuus
sinua kohtaan.
Anna anteeksi, sillä en tiennyt, mitä tein.
Tein isäni tekoja.
Anna anteeksi, etten koskaan ottanut sinua syliini
terveellä tavalla.
Etten ollut tarpeeksi turvallinen
että olisit uskaltanut kömpiä syliini.
Anna minulle anteeksi.
Anna anteeksi, etten osannut sanoa "rakastan sinua".
"Olen ylpeä sinusta.
Olet lapsi, jota rakastan ja johon olen mielistynyt."
Anna minulle anteeksi, etten saanut sinua uskomaan sitä.
Et sinä ollut jotenkin vajaa.
Sinut on luotu rakkautta varten.
Sinä olet Jumalan rakkauden luoma.
Luotu minun rakkauteni hoivaan.
Minä satutin ja haavoitin sinua.
Minä ilmaisin Jumalan ja Hänen rakkautensa väärin
sinua kohtaan.
Anna minulle anteeksi, että rakensin Jumalasta
vääristyneen kuvan sinuun.
Anna anteeksi, että ilmaisin isän rakkautta väärin sinua kohtaan.
Anna anteeksi, etten koskaan kyennyt katsomaan sinua silmiin
ja sanomaan: "Olen epäonnistunut."
Olen kurittanut sinua vihassa.
Olen kohdellut sinua kovalla ja epäoikeudenmukaisella tavalla.
Anna minulle anteeksi.
Anna anteeksi, etten koskaan kyennyt sanomaan
mikä siunaus ja aarre sinä olet.
Että sinun elämäsi on rakkauden lahja maailmalle.
Että sinä olet kallis- arvoinen helmi.
Anna anteeksi kaikki ne kerrat, jolloin katseellani riistin sinulta
arvosi ja käyttäydyin alentuvasti.
Nytkin muistat kaikki ne kerrat.
Katsoit silmiini ja näit katseen, joka jätti sinuun kokemuksen
että sinulla ei ole arvoa eikä merkitystä.
Kaadan noihin haavoihin öljyä, joka puhdistaa nuo haavat.
Anna anteeksi, että puhuin enemmän arvostelun sanoja
kuin rohkaisun ja arvon sanoja.
Jeesus, vuodata öljy ja viini jokaiselle haavoittumisen
alueelle, joilla sanat toivat arvottomuutta ja alentuivat.
Vuodata rakkautesi.
Anna anteeksi, etten leikkinyt ja nauranut kanssasi.
En tiennyt, mitä tein.
En koskaan oppinut leikkimään lapsena.
Anna anteeksi, että olin niin kiireinen, etten antanut
aikaani sinulle.
Anna anteeksi, etten ollut paikalla, kun muut isät olivat.
En ollut läsnä erityisissä tilanteissasi.
Urheilutapahtumissa ja koulun tilaisuuksissa.
Anna anteeksi etten tukenut ja suojellut sinua.
Minun kipuni on jättänyt sinun sydämeesi tyhjiön.
Mutta Isän Jumalan rakkaus on voimakkaampi kuin tuo kipu.
Tuon sinut Isän kotiin.
Olen päästänyt sinusta irti.
Ja sinun tulee nyt päästää irti minusta.
Hän vetää sinut ulos pelon talosta.
Hän tuo sinut rauhan ja levon kotiinsa.
Isä, tule orpojesi luokse nyt.
Olet luvannut, ettet jätä heitä etkä hylkää heitä.
Näe Abba, Isä, kurottamassa kohti sinua.
Vaikka isäsi ja äitisi sinut hylkää, Herra sinut korjaa.
Näe hänet ottamassa sinut pois maallisen isäsi kodista.
Asetamme ristin sinun ja isäsi kodissa kokemasi
pelon ja pettymyksen väliin.
Sano: "Annan anteeksi sinulle, isä.
Et voinut olla isä, koska et koskaan ollut poika.
Olen ollut sinulle vihainen.
Mutta annan sinulle anteeksi, koska et tiennyt, mitä teet.
Isä Jumala, nyt minulla ei ole paikkaa mihin mennä.
Paikkaa, jossa olisi isän rakkaus.
Minulla ei koskaan ole ollut turvapaikkaa,
Tulen luoksesi, Abba.
Nyt olen valmis.
Tiedän, ettet ole lainkaan maallisen isäni kaltainen.
Olen yrittänyt tulla kotiisi.
Olen ryöminyt, olen yrittänyt kerjätä, olen yrittänyt anoa.
Olen liian väsynyt jaksaakseni kotiin asti.
Isä, tule ja kanna minut kotiin.
Isä tuli ulos talosta tuodakseen tuhlaajapojan kotiin.
Hän tuli ulos talosta tuodakseen vanhemman veljen kotiin.
Hän on matkalla hakemaan sinut.
Kutsu Häntä.
Rakas lapseni. Olen aina ollut kanssasi.
Kaikki, mitä minulla on, on sinun.
Tervetuloa kotiin!
Ota nyt raskas viittasi harteiltasi.
Riisu orvon rääsyt.
Näe se vanhurskauden viitta, johon Hän pukee sinut.
Anna vanhurskauden viitan asettua heidän ylleen,
Herra Jeesus, peittäen heidän syntinsä.
Ja pesten heidät puhtaaksi kaikesta epäonnistumisesta.
Pue heidän ylleen kirjava viitta.
Isän läsnäolo on niin voimakas täällä nyt.
Hän on täällä sinua varten.
Sanoudumme irti Jumalan vastaisesta uskomuksesta
että Hän tekee sen muille, mutta ei minulle.
Sanoudumme irti tuosta valheesta juuri nyt.
Hän tulee kaikkein hädänalai- simpien ja isättömimpien luokse.
Fileo-rakkaus virtaa kaikkein alimpiin paikkoihin.
Sinne, missä olet kaikkein alimpana, virta virtaa ensin.
Vanhurskauden viitta on jo ylläsi.
Se pukee sinut lapseuden viittaan.
Tervetuloa kotiin, poikani.
Tervetuloa kotiin, tyttäreni.
Sinut asetetaan Isän läsnäoloon ja lapseuteen.
Siellä kahleiden ja pelon on väistyttävä.
Auktoriteetin pelon, joka sinulla on ollut maallisen isäsi kodissa.
Näen, miten Hän pujottaa sormuksen sormeesi.
En kutsu teitä orjikseni tai palvelijoikseni.
Minun sormukseni asettaa teidät minun
poikieni ja tyttärieni asemaan.
Tervetuloa kotiin!
Se palauttaa sinulle täyden perintösi.
Lapseni, jopa siellä kaukaisessa maassa olin sinun kanssasi.
Sanoin, etten koskaan jätä sinua enkä hylkää sinua.
Ota vastaan perintösi.
Lapseutesi.
Ole luomakunnan Isän tytär.
Ja nyt Isä, suurin taivaassa, kaikkien palvelija, ilmaisee
rakkautensa koko täyteyden.
Niin kuin Jeesus nöyrtyi ja pesi maailman sonnan
ja pölyn jaloistasi...
Teen vain sitä mitä näen Isän tekevän.
Näe Isä vastaanottamassa tuhlaaja- poikaa, joka oli niin häpeissään.
Isä pesee sinun jalkasi.
Hän kuivaa kyyneleet silmistäsi.
Hän laittaa sandaalit jalkaasi.
Et ole orja Hänen talossaan.
Orjilla ei ole sandaaleja.
Tyttärillä ja pojilla on.
Uudet vaatteet, kultasormus sormessa, sandaalit jalassa.
Suomennos: Marketta Ruishalme