Meid on loodud armastuse jaoks.
Tunnetame seda iga oma keharakuga.
Meeleheitlik armastuse otsimine jätab meid lõpuks tühjaks
ja kasvatab meis vajaduse tõelise armastuse järele.
Püüdlused jätavad meid katkisteks.
Oleme siis keset purunenud suhete varemeid.
Aeg kogeda tõelist armastust.
Käes on aeg kogeda Isa embust.
ISA SÜLI Probleemid suhetes isaga
Eelnevatel kordadel uurisime kogu kadunud poja lugu,
ühtlasi kui lihtne on kalduda kõrvale Isa armastusest.
Uurisime ka kadunud poja probleeme.
Heitsime pilgu nooremale vennale, kes lahkus ka kodust.
Mul oli seda väga lõbus teiega jagada.
See on heas mõttes valus.
Tahame alustada sealt, kus me eelmine kord pooleli jäime.
Vanem poeg elas kaugel isa kodust.
Ta arvatavasti elas isast kaugemal kui kadunud poeg ise.
Tal ei olnud Isa armastust.
Tal ei olnud südames ruumi andestusele, kaastundele ja armule.
Ta oli kaugemal isa südamest kui kadunud poeg, kes teadis,
et ta võib riskida kojutulekuga, kuna Isal on kaastundlik süda.
Vanem poeg ei teadnud seda.
Luuka 15. peatükis oli vanem vend isa peale vihane.
Me ei tea, milline probleem isa ja poja vahel täpselt oli,
aga selle suhtes olid kindlasti mingisugused lahendamata asjad.
Pojal ei olnud isa südant.
Jeesus ütles, et kui olete näinud poega, olete näinud Isa.
Selles olukorras see nii ei olnud.
Selles olukorras pojal
ei olnud isa armastavat ja kaastundlikku südant.
Nende suhtes olid lahendamata probleemid,
kuna selles olukorras ei olnud poeg isa moodi.
Pojal olid isaga probleemid.
Me ei tea täpselt, millised.
Võib-olla oli ta isa peale pahane,
sest ta tundis, et isa soosib nooremat venda rohkem.
Mina tundsin üles kasvades, et isa soosis mu vanemat venda.
Vanem vend oli ta lemmik.
Ma pole oma vanema vennaga kunagi väga lähedane olnud.
Eelmise aasta augustis istusime oma isa surivoodi ääres.
Isa elas oma viimaseid päevi teadvusetuna koomas.
Mu vend oli mu peale pahane, sest "ma olin ema lemmik"!
Küsisin: "Kas said ikka aru, et sina olid isa lemmik?
Kas sa oled mõelnud, kui palju see mulle haiget tegi?"
Vend vastas: "Ei ole!"
Mõlemad saime oma osa.
Isa veetis kogu oma aja sinuga.
Mina olin oma ema poeg.
Olen püüdnud
oma mehelikkust tõestada reisimise ja seiklemisega.
Meil mõlemal oli probleeme isaga.
Mõlemal oli probleeme emaga.
Vanem vend võis olla vihane,
sest ta nägi, kuidas isa pani sõrmuse tagasi noorema venna sõrme.
See tähendas, et ta sai oma pärandi tagasi.
Vanem vend pidi saama endale kõik, kui isa sureb.
Nüüd isa andis kolmandiku mu rahadest temale!
Me ei tea täpselt,
milles asi oli, aga tal oli vale hoiak.
Vale hoiak oma isa ja venna vastu.
Lõpuks mõjutas see kõiki peokülalisi.
See lahendamata probleem
jättis temasse varajatud valu, mille peiteaeg võib olla aastaid.
See võib olla peidetud teenistuse alla.
Ükskõik, kui lähedal sa elad Isa majale.
Me ei tea, mida oleme tegelikult täis,
enne kui keegi meile pihta läheb.
Siis tulevad välja peidetud valud meie sees.
Selline valu võib end peita meie sees aastaid.
Võime inimestele andestada, kuid mitte kunagi terveks saada.
Olen palvetanud kõik inimkonnale tuntud tervenemispalved.
Palves andestanud emale ja isale.
Olen juhtinud neid päästmisele.
Olen taastanud meie suhted.
Kõik on terveks saanud.
Kõik on korras.
Kas kõik on korras? - Vale!
Võid olla andekssaanud, kuid sind pole patust puhtaks pestud.
Võid olla andekssaanud, kuid sa ei pruugi olla tervendatud.
Ma olin andestanud oma vanematele.
Aastal 1998 olin olnud keset Isa armastust kolm aastat.
Siis jõudsin punkti, kus jäin pidama.
Pool aastat läks mööda ja tundsin, et hakkan allamäge libisema.
Ma tundsin, et ma ei suuda Jumalast kinni haarata.
Oskan tegutseda ja teenida usus, kuid seda ilma tunneteta.
"Jumal, oleks väga tore liikuda natuke edasi."
Igav on tiirutada ümber ühe ja sama mäe 40 aastat.
Muidugi ainult mõned teie seast on seda tundnud.
Tegelikult 90% teie seast
on jäänud sedasi pidama, muidu te ei oleks tulnud
Jack Frost'i koosolekule oma südant korrigeerima.
Oled valmis kõike tegema ja maksma.
Seepärast te ostate neid kassette ja videosid...
Konverentside korraldajad arvavad, et Jack'i tunnistus on hea.
Ta on suur mees,
kellel on naljakas nimi ja ta ajab inimesi naerma.
Kutsume tema tunnistama.
Ta ajab mõned ka nutma.
Seega ühel pastorite konverentsil läksin oma naisega ette tunnistama.
Hea asi tunnistamise juures on see, et peale seda su eest palvetatakse.
Mu eest palvetati ja midagi ei juhtunud.
Mitte midagi.
Shirley Smith palvetas mu eest uuesti.
Ta küsis, mis on olukord.
Ütlesin, et olen tundnud pooleaastast seisakuaega.
Ma ei liigu paigast enne kui midagi muutub!
Vahel me peame lihtsalt suruma.
Ilma tunneteta.
Võid olla Jumala peale vihane,
arvates, et Ta õnnistab kõiki teisi peale sinu.
Mõtled, et oled kõike teinud ja palvetanud.
Jumal, vaata, kui palju
imelisi asju ma Sinu jaoks teinud olen!
Mina arvan alati,
et ma oma tegemiste põhjal teenin välja mingisuguse auhinna.
Palvetades Shirley küsis, millised mälestused mulle meenusid.
Mulle meenus just sel hetkel
üks traagiline sündmus, kui olin 10-aastane.
Ma ei saa seda siin rääkida.
See juhtus mu vanemate kodus
ja jättis mu sisse tohutu häbi, süütunde ja vastutuse.
Olin oma vanematele andestanud,
palvetanud selle asja läbi ning see pidi olema verega kaetud.
Kas asjad ei käi siis nii?
Vaadake, kui kõnnin Jim'ist mööda
ning astun kogemata ta jalale, siis teen vältimatult talle haiget.
Vabandan ta ees ja ta andestab mulle.
Aga järgmisel korral,
kui lähenen talle, ta tõmbab oma jala eest ära.
Võid andestada inimestele, kes talluvad su peal.
Järgmisel korral,
kui nad lähenevad, siis tõmbad eemale.
Sul on tekkinud harjumuspärane mõtteviis.
See on alateadvuslik enesekaitse.
Olin andestanud ja palvetanud kõik võimalikud vabanemise palved.
Olin alistanud kõik oma mõtted Kristuse kuulekusse.
Olin võtnud iga mõtte vangi.
Ikkagi ma seisin paigal ega saanud edasi liikuda.
Siis mulle meenus see mälestus.
Shirley küsis väga lihtsa küsimuse:
Kuidas see väike poeg ennast tol hetkel tundis?
Tahtsin põgeneda üksi oma palvekambrisse.
Ma ei tahtnud seda 3000 inimese ees käsitleda.
Järsku võttis võimust kogu häbi ja süütunne.
Hakkasin nutma.
Kust see tuli? Arvasin, et olin selle juba läbi palvetanud!
See oli peidetud sisemine valu.
Peidame need valud
sügavale oma sisemusse ega lase kellelgi neid puudutada.
Enne, kui Isa armastus hakkab neid pinnale tõstma.
See on kui ära jäätunud jäätis,
mida on kõigepealt vaja käte vahel sulatada.
Alles siis tuleb see oma ümbrisest välja.
Varjatud valu on sügavale ära peidetud, ega tõuse pinnale,
seda enne kui kuuleme sõnumit armastusest
või kui Jumal tuleb ligi.
Ka siis, kui tuled Jack Frosti koosolekule
ja hakkad saama kokku oma sisemiste valudega.
See valu tõuseb esile.
Kannatasin kaks aastat seljavalude all.
Vahel ma ei suutnud selle valu tõttu liikuda.
Kaks aastat ei lasnud valu mul hetkegi puhata.
Konverentsidel pidin vahel
istuma ja toetama oma selga, et oleksin võimeline jutlustama.
Tol hetkel, kui lamasin põrandal ja nutsin, elades läbi
oma lapsepõlve kõige traagilisemat kogemust,
siis Isa Jumal tuli.
Ta näitas, kuidas Ta kattis ja kaitses mind.
Nutsin paarkümmend minutit.
Kui tõusin põrandalt püsti ja mu seljavalu oli läinud.
Sain jälle vabalt edasi liikuda
ning minna sügavamale Isa armastusse.
Peidetud sisemine valu võib peita end meis aastaid.
Puutume sellega kokku ainult teatud olukordades.
Me veel imestame,
miks osad inimesed karjuvad ühise palve ajal.
Peidetud sisemine valu tõuseb pinnale,
sest Isa armastus voolab sisse.
Nii kaua, kui hoiame seda enda sees on meil püsti silt "sissesõidu keeld".
Me ei lase Jumalat lähedale.
Kui hakkame oma südameid avama, anname ka selle ala üle Temale.
Isa armastus hakkab sisse voolama.
Tihti Tema armastuse esimene tunnetus on ahastus.
Sa võib-olla ei koge armastust, vaid kohtud oma valuga.
Mul on 6-tunnine õpetus, kus räägin sellest lähemalt.
Tahan, et saad sellest aru,
enne kui lähme edasi isa probleemidega.
See, kuidas näeme Isa Jumalat,
määrab ära, kas suudame vastu võtta armastust,
turvatunnet, hingamist, lohutust, hoolitust ja tervenemist.
See, kuidas näeme Jumalat, on tihti tihedalt seotud sellega,
milline pilt on meil oma maapealsetest isadest.
Nende eeskuju läbi vaatleme oma taevalist Isa.
Kogeme oma suhet taevase Isaga läbi selle suhte,
mis meil oli või ei olnud oma maapealse isaga.
Maapealsel isal võis olla väike viga, mõni nõrkus,
mis meie jaoks tekitab see suuri probleeme
Jumalalt vastuvõtmise juures, kui oleme täiskasvanud.
Küsin teie käest mõned küsimused.
Mõndade jaoks see võib olla raske,
kui teil on lisaks oma isale veel üks või mitu kasuisa.
Peate ise otsustama, kuidas seda teete.
Kas su isa andis lubadusi, mida ta ei suutnud pidada?
Kas ta pakkus turvalist kodu, kus tundsid ennast kaitstuna?
Kas isa tundis sulle kaasa, kui sa kukkusid läbi?
Kas ta vaatas sind selle pilguga?
Kas isa väljendas su vastu kiindumust
ja kas ta pakkus sulle turvalist kohta oma süles?
Kas su isa oli armastav, leebe ja sõbralik su ema vastu?
Kuidas õdede-vendade vastu?
Kas sul oli eriline koht tema südames?
Koht, mida su tegemised
või läbikukkumised ei saanud ära röövida?
Kas tundsid, et oled Jumala kingitus tema elus?
Kas su isa täitis pere igapäevaseid majanduslikke vajadusi?
Mu naise isa oli kõige armastavam, leebem ja kaastundlikum isa.
Ta võttis oma tütre sülle ja nad vaatasid õhtuti televiisorit.
Väga harva rääkis ta oma tütrega negatiivsel toonil.
Ta julgustas teda, tõstis üles ja nimetas oma printsessiks.
Vennad olid ta peale kadedad,
sest isa osutas tema vastu rohkem armastust.
Ühel hetkel haigestus ta isa südamehaigusesse
ega suutnud hoolitseda pere majandusliku järje eest.
Hoolimata kõigest sellest armastusest,
mõistis see 12-aastane tütar oma mõtetes isa hukka.
Ta arvas, et ka taevane Isa ei suuda hoolitseda ta vajaduste eest.
Kõik rahamured ajasid ta endast välja.
Ta ei olnud pahane oma isa ega Jumala peale.
Hoopis minu peale.
Ükskõik millised lahendamata probleemid
meie abikaasadel on oma maapealsete isadega...
Jah, meid ootab ees lõikus.
See toimib ka teistpidi.
Ükskõik, millised lahendamata probleemid abielumeestel on...
Jah, naised...
Trisha suunas kõik
majanduslike muredega seotud ebakindluse tunded minu vastu.
Kuni selle hetkeni, kui ta vabanes sellest aastal 1999.
10 aastat ta oli läbinud kõik võimalikud palved tulemusteta.
Ta valu oli peidetud niivõrd sügavale
selle armastuse ja lojaalsuse pärast, mida ta tundis oma hea isa vastu.
Ta pidi tegelema oma peidetud valuga.
Kas su isa veetis sinuga aega mängides ja naerdes?
Kodu, kust puuduvad naer ja mängud, ei tööta.
Kas su isa oli kättesaadav, kui sul oli teda vaja?
Need küsimused võivad tuua esile neid alasid,
kus sul on veel peidetud valu.
See võib takistada sind tundmast tõelist Isa embust.
Kui ütlen "Isa embus",
mõtlen Johannese 16:27 kirjeldatud Isa fileo-armastust.
Isa armastab teid isiklikult.
Ta tahab näidata välja oma armastust sinu vastu.
Su maapeale isa võis hoolitseda kõigi su füüsiliste vajaduste eest.
Kui sa aga ei tundnud
turvatunnet, lohutust ja kaitset tema armastuses,
siis võib Isa Jumal olla sinu jaoks kaugelasuv.
Püüad piisavalt palvetada, terveks saada või vabaneda.
Loed piisavalt Sõna, paastud, teenid ja sooritad.
Sellegi poolest tunned end kadunud pojana kaugel maal.
Kogu oma elu võid otsida kodu.
Otsid kohta, kus tunned turvalisust, lohutust ja kaitset.
Mina otsisin seda kõikjalt maailmast.
Alles siis, kui leidsin kodu ja peidupaiga Isa armastuses,
sain aru, et minu peidupaik on kodus oma naise ja laste juures.
Kui mul ei olnud peidupaika armastuses,
siis ei olnud perekond minu jaoks kodu.
Mõelge, milliseid müüre
see ehitas minu tütre sees, või mu poegade ja naise sees.
Järgmisel korral õpime,
kuidas neid purustada neid müüre kojutulekul.
Websteri sõnaraamat
defineerib isa kui isikut, kes annab lastele tähenduse.
Isa peab pakkuma lastele turvatunnet ja kaitset.
Ta peab kindlustama oma last,
andma talle identiteedi ja väärtuse, eesmärgi ja eneseväärikuse.
Isa ülesanne on anda lapsele elu ja eksistentsi tähendus.
Üle 95% meestest, kes on vangis,
kasvasid üles isata või koos isaga, kes vihkas neid.
Kui suhtes isaga on lahendamata probleemid,
siis väljenduvad need tihti läbi vägivaldsuse.
Vaatleme kuut erinevat isa mudelit.
Jagame isad teatud kategooriatesse selle järgi,
milliseid kindluseid nad loovad.
Ma ei räägi deemonlikest kindlustest.
Francis Frangipane ütleb ühes oma raamatus,
et kindlused on harjumuspärased mõtteviisid.
Deemoni võib sealt välja ajada,
aga kui need mõtteviisid jäävad, siis deemoni jaoks jääb lahtine uks.
Ta on vaba naasma.
John Sandford räägib samamoodi harjumuspärastest mõtteviisidest,
mis võivad olla kui avatud uksed deemonite jaoks.
Kindlus ehk harjumuspärane mõtteviis.
Sellest moodustub Jumala-vastane mõtteviis.
Õpetussõnad 23:7:
"Inimene on see, mida ta südames mõtleb." (ingl)
Kui su isa on sind piisavalt palju kordi maha jätnud,
siis oma mõtetes eeldad, et ka kõik teised jätavad sind maha.
Võid oma isale andestada, aga su sisse jääb see mõtteviis.
Võid olla uus loodu Kristuses.
Kõik vana on möödas ja uus on tulnud asemele.
Su hing vajab ikka uuenemist.
Peame saama uueks oma mõttelaadilt,
nagu Efeslastele 4:23 ütleb.
Nüüd vaatame, kuidas erinevad isamudelid loovad erinevaid kindluseid.
Võid ära tunda need elualad,
kus sul on raske Isa vastu võtta ja tulla Tema lähedusse.
Pea meeles 2. Korintlastele 10:4, et meie võitluse relvad ei ole lihalikud,
vaid need on Jumalas vägevad kindluste mahalõhkumiseks.
Me peame purustama eelarvamused.
Eelarvamused on kui ettekujutused.
Me peame purustama need eelarvamused,
mis tõusevad Jumala tunnetuse vastu.
Jumal on armastus. Ta lõi meid armastuse jaoks.
Miski ei ole loomulikum,
kui võtta vastu armastust ja anda seda edasi.
Harjumuspärased mõtteviisid tõstavad end selle vastu.
Läbisime praegu viie minuti jooksul
kaheksatunnise õpetuse kibedate juurte ja kindluste hävitamisest.
Alustame erinevate isamudelite läbi vaatamisega.
Iga laps igatseb, et tal oleks eriline koht isa südames.
Paljudel ei ole seda.
Esimesest isamudelist on kõige raskem lahti öelda.
Sellest on kõige raskem läbi murda,
et olla võimeline vastu võtma taevase Isa käest.
See isa on hea isa.
Võid arvata, et see on kõige lihtsam juhus, aga ei ole.
Kui meil oli hea isa, olime kindlad, et meil on turvaline.
Olime kui mõnusas kaitse ja hoolitsuse kohas.
Tundsime, et oleme õnnistatud oma maapealse isa kodus.
Tunneme ta vastu lojaalsust.
Mu naisel oli selline olukord.
20 aastat ta võrdles ta mind selle veatu inimesega.
Ma väsisin ära, püüdes küündida tema tasemele.
Mul ei olnud selleks võimeid.
Ma ei ole üles kasvanud kiindumuse õhkkonnas.
Arvasin, et ma ei vaja seda.
Ma ei olnud kiindunud inimene.
Ma ei olnud see inimene,
kes tunnustab, paneb tähele või armastab ja puudutab teisi.
Mu naisel oli imeline isa.
Ma teadsin, kuidas öelda
ja teha kõiki õigeid asju, et talle sõrmus sõrme saada.
Peale seda ma polnudki selline nagu tema eeldas.
Üks mu sõber ütles, et mu naine sai skungi plekkpurgis.
Mu naine püüdis muuta mind oma isa sarnaseks.
Tema ei leidnud endas ühtegi viga.
Ta nägi kõiki minu vigu,
valu ja hülgamist, sõltuvusi ja seksuaalset ärakasutamist.
Tema oli täiuslik väike tüdruk.
See oli meie kodu nali.
Esimesed 20 aastat kandis tema mind edasi.
Viimased 6 aastat olen mina teda edasi kandnud.
Esimesed 20 aastat võitlesime ja rühkisime ülesmäge.
Nüüd libiseme allamäge ja keerleme Isa armastuses.
Minu jaoks on palju lihtsam kanda teda allamäge,
kui tema jaoks oli kanda mind ülesmäge.
Temal oli imeline isa.
Hea isa headus ja armastus varjab tihtipeale ära ta nõrkused.
Täiuslikku isa ei olegi.
Sinu lojaalsus oma isa vastu katab ära need asjad,
mis valmistasid sulle kodus pettumust ja tegid haiget.
Kui asjad su elus lähevad valesti,
on sul lihtne põgeneda oma hea isa juurde.
Mitte taevase Isa juurde.
Mu naise isa suri, kui ta oli saanud 20-aastaseks.
Kui elus läks halvasti, põgenes ta nende mälestuste juurde.
Ta isa oli tema jaoks alati olemas olnud.
Siis ta sai aru, kui halb abikaasa tal on.
Ta ei viinud kõiki oma muresid Isa ette.
Selle asemel ta meenutas oma maapealse isa kodu.
Laulus 45:11-12 ütleb selgelt: "Unusta oma rahvas ja oma isamaja!
Siis kuningas himustab su ilu,
sest ta on su isand, seepärast kummarda teda!"
Sa pead laskma lahti oma maapealse isa kodu
turvalisusest ja identiteedist, isegi kui sul oli hea isa.
Ainult siis võid saada täielikult üheks Jumalaga.
Rääkisin sellest kord Charlottes Põhja-Carolinas.
Üks naine jooksis esimesena altari ette ja ütles:
"Ma ei suuda seda uskuda. Kolm aastat masendust ilma põhjuseta."
Küsisin, mida ta sellega mõtles.
Ta oli vanem naine.
Ta vastas: "Olen olnud selle koguduse juhtidele
vaimulikuks emaks läbi karismaatilise uuendusliikumise.
Olen juhtinud liikumist ja aidanud seda siia tuua.
Olen hoidnud aastate jooksul nii paljusid inimesi.
Mu isa suri viis aastat tagasi ning mu oma elu murdus.
Mu mees oli imeline, armastav abikaasa.
Mu isa oli imeline, armastav isa.
Kui kaotasin tema,
valasin kogu kaotusvalu oma abikaasa peale.
Kolm aastat tagasi ka tema suri.
Olen käinud paljudes riikides
seoses selle tervenemise ja uuenemise teenistusega.
Viimase kolme aasta jooksul
ma ei lahkunud oma kodust masenduse tõttu.
Nüüd saan aru,
et mu identiteet ei ole kunagi olnud Isas."
Tihtipeale on Kristuse ihu suurimad teenijad
kohalikes kogudustes just need, kellel on head isad.
Nende teenistuses voolab see armastus,
mida nad on saanud oma kodudest, mitte Jumalalt.
Enne kui nad on kohanud kriisi,
siis nad ei tea, mille peale nende turvasüsteem on rajatud.
Nad pole kunagi suutnud vahetada
oma maiste isade kodusid taevase Isa kodu vastu.
Taevase Isa juurde saab tulla vaid ühel viisil.
Orvuna!
Johannese 14:18:
"Ma ei jäta teid orbudeks, ma tulen teie juurde."
Taevase Isa juurde tullakse nii,
et lastakse täiesti lahti maapealse isa kodust.
Mille järgi ma tean,
kas olen veel kinni oma maapealses hea isa küljes?
Selline side takistab sind usaldamast taevast Isa
ja jõudmaks lähedasse osadusse Temaga.
Sul võib olla üks või rohkem kindluseid.
Kindlus on harjumuspärane mõtteviis.
See tõstab ennast Jumala tunnetuse vastu.
Üks mõtteviis või rohkem võib sinu peas valitseda.
Annan igale kindlusele definitsiooni, et saaksid nende juurde tagasi tulla.
Esiteks, kas oled ühenduses ainult Jeesuse ja Püha Vaimuga
ning sinu jaoks on ühendus Isaga raske?
Oled ikka küljes oma maapealse isal.
Kas sa koged täielikku hingamist Isa armastavate käte vahel?
Kas sul on raske tunda Tema ligiolu igapäevaselt?
Laps, olen alati sinuga ja kõik, mis on minu, on sinu oma.
Teiseks, kas oled oma koguduses küps juht,
aga niivõrd hõivatud oma tegemistega, millega varjad endale teadvustamata
oma läheduse ja armastuse vajadust Isaga?
Sul oli hea isa ja turvaline kodu.
Said oma elule tähenduse ning sul on terve identiteet.
Siiski puudub sul lähedus ja oled abielus oma tööga.
Sinu elus võib tõeks osutuda üks väide või rohkem.
Kolmandaks, kas sul on elualasid,
kus sa ei suuda täielikult usaldada, et Tema täidab su vajadused?
Näiteks majanduslik hakkamasaamine,
tervenemine, hingamine, andestamine, kaastunne või kiindumus.
Mu naisel oli Jumalaga lähedane suhe ja intensiivne palveelu,
seda nii kaua, kuni tekkisid rahamured.
Siis kõik ta elus purunes.
Kui näeme vilju, on olemas juur.
Ta ei suutnud pöörduda
Jumala poole rahaasjade või füüsilise tervenemise teemadel.
Teistel elualadel töötas see suhe laitmatult.
Need olid tema hea isa kaks puudust.
Ta ei suutnud oma pere majanduslikku seisu kindlustada
ja ta elas kaua haigena, kuni suri noores eas.
Kas sinu isa suutis täita su kõiki vajadusi,
või kas pidid temas pettuma mõningatel elualadel?
Näed, et see kordub su elus.
Kas võitled siiamaani mõne hirmuga?
Kas su isa aitas sul sellest hirmust jagu saada,
kui võitlesid sellega väiksena?
Täiuslik armastus ajab välja hirmu.
Võib-olla su isa armastus ei teinud seda.
Need on mõned sümptomid.
Kui paljud heade isade lastest tunnevad,
et nad on oma isa küljes kinni?
Tõuske püsti.
Palvetame teie eest.
Igaühel teist oli hea isa.
Palvetame koos ühe lihtsa palve.
Võib-olla tunned, et oled siiamaani oma isa küljes kinni.
Uskumatu, et nii paljudel on olnud head isad.
Te olete õnnistatud!
Kõik teie ümber istuvad inimesed on kadedad.
Te ei meeldi neile enam.
Palvetame kõva häälega lihtsa vabastava palve.
Ma unustasin rääkida teile,
kuidas lõppes lugu selle vanema naisega.
Palusin, et ta palvetaks minuga lihtsa palve.
Palve, millega ta laseb lahti oma maapealsest isast.
6 kuud hiljem läksin sinna tagasi ja ta ei tundnud enam depressiooni.
Ta ütles: "Mu teenistus on jälle täies jõus ja puudutab inimesi."
Mu identiteet on taevases Isas.
Kolm aastat elasin valus,
sest ma ei osanud lasta lahti oma maapealsest isast.
Usume nüüd koos nendega,
kellel on olnud head maapealsed isad ning kes on seetõttu õnnistatud.
Ütle: Isa Jumal, tulen su juurde Jeesuse nimel.
Tänan Sind selle õnnistuse eest, kelleks mu isa on olnud mu elus.
Imeline on kogeda tema kiindumust ja armastust.
Seda, et mul on koht tema südames.
Olen saanud tunda turvalisust ning olla selles veendunud.
Ta on olnud minu jaoks suur õnnistus.
Tean, et ma pean laskma lahti oma identiteedist temas.
Nii, nagu Sõna ütleb, pean laskma lahti tema kodust.
Mu identiteet peab saama ehitatud Sinu kodu najale.
Ma pean panema oma usalduse Sinu peale.
Kristus on tulnud minu ellu.
Pean jooksma Sinu juurde.
Tänan selle eest,
et mul on maapealne isa, kelle juurde minna.
Ma pean vahetama tema jumaliku vastu.
Ma ei tea, kuidas Sa teed seda. Ma ei oska seda ise teha.
Toon oma isa Sinu risti jalamile.
Panen risti enda ja tema vahele.
Ta oli hea isa, aga mitte täiuslik.
Valin andestada sulle,
isa, need asjad, kus pidin sinus pettuma.
Tahan rääkida sellest veel üksikasjalikumalt.
Andestan selle,
kui sa ei hoidnud oma lubadustest kinni.
Andestan need olukorrad,
kus sul oli liiga kiire, kuigi oleksin sind väga vajanud.
Sa ei saanud sellest aru.
Andestan selle,
et sa ei suutnud mind alati lohutada,
sest sa ei saanud aru, kui valus mul oli.
Kui on veel midagi,
mida tahad andestada, siis tee seda.
Mõni pettumus, täitmata jäänud lubadus.
Kui ta ei olnud seal, kui sa vajasid teda.
Kui ta ei suutnud sind rahaliselt varustada
ja teised ümberringi olid sinu arvates rohkem õnnistatud.
Andesta talle.
Mõned isad on olnud haiged.
Andesta talle, et ta ei suutnud siis olla sinu jaoks olemas.
Nüüd, isa, lasen sinust lahti.
Palveta koos minuga:
Ma pean laskma lahti oma identiteedist sinus.
Isa Jumal kutsub mind oma koju.
Ma ei hülga sind, isa.
Austan sind alati.
Tahan, et Isa Jumal on minu allikas,
kust ma leian oma tähenduse, turvatunde, lohutuse ja kaitse.
Sellepärast pean panema risti sinu ja enda vahele, isa.
Isa Jumal, asetan oma maapealse isa risti jalamile.
Pöördun ja tulen Sinu juurde.
Tulen sinu juurde orvuna. Ma ei häbista sellega oma isa.
Tahan olla Abba väike tütar või väike poeg.
Mu suhe on siis terve oma maapealse isaga.
Eriti täiskasvanueas.
Isa, palun võta mind vastu oma koju.
Aita mind, kui mu identiteet muutub ning minust saab Abba laps.
Tulen sinu juurde, Abba ja valin Sinu koju.
Valin oma identiteedi ning kindluse sinus.
Sina oled minu lohutuse allikas.
Palun, et tuled mu juurde
järgnevatel päevadel ja näitad mulle oma isadust.
Palun seda Jeesuse nimel. Aamen.
Istuge, palun.
Kui leiad end jälle otsimas oma identiteeti maapealsest isast.
Palveta nii nagu me just palvetasime.
Palveta jätkuvalt, et tahad, et taevasest Isast saab su allikas.
Ära hakka alahindama oma maapealset isa.
Lihtsalt leia oma identiteet Isaga,
kes suudab veelgi paremini, et täita kõik su vajadused.
Lähme järgmise isa mudeli juurde.
See on soorituskeskne isa.
Sellel Isal on kõrged ootused ja normid teatud elualadel.
Mu isal selleks oli sport.
Need võivad olla ka õppetulemused.
Võib-olla kodutööd.
Nõudmised on kõrged ja armastusest on puudus.
Normid on head, samuti piirid.
Kui neid on vaja kinnitada aga selle pilguga...
Ehk kriitika ja negatiivsete kommentaaridega,
mis võivad lapse südant haavata.
James Dobson ütleb, et on vaja 40 tänulikkuse väljendit,
et ümber lükata üks kriitiline sõna lapse südames.
Soorituskesksed isad võivad öelda "armastan sind",
aga tihti neil puudub võime seda positiivselt väljendada.
Nad näevad rohkem neid asju,
mida sa pole teinud õigesti, kui neid, mida oled teinud õigesti.
Neil on kalduvus rõhutada
negatiivset motiveerimist rohkem kui positiivset.
Laps arvab, et ta on isa silmis läbi kukkunud.
Kui tunned, et sul on rohkem ebaõnnestumisi kui õnnestumisi
soorituskeskse isa silmis, sa ei taha enam isegi püüda.
Lähed ühte või teise äärmusesse.
Kas sa kaotad tervenisti oma motivatsiooni õnnestuda
või sinust saab su isa sarnane: õnnestumist taotlev sooritaja.
Sa ei saa hetkegi puhata.
Soorituskeskse isa juures ei ole turvatunnet ega hingamist.
Kõrged normid, kus ei jää ruumi läbikukkumisele,
jätavad endast maha haiget saanud südame.
Sügavale mõtlemisse juurduvad valed.
Need harjumuspärased mõtteviisid
jäävad lapse sisse ja mõjutavad teda täiskasvanueas.
Samuti tema suhtes Jumalaga.
Need valed räägivad,
et olen armastatud ja aktsepteeritud ainult selle põhjal,
mida teen ja kui hästi saan hakkama.
Isad võivad kuuluda ka mitmesse kategooriasse.
Minu isa kuulus kahte erinevasse kategooriasse.
Ta oli autoriteetne ja soorituskeskne isa.
Autoriteetsetele isadele see on väga loomupärane.
Räägime sellest pisut hiljem.
Idamaades on üks kõige soorituskesksem kultuur.
Selles luuakse täpselt sellesse kategooriasse kuuluvaid isasid.
Seal peavad kõik olema asjalikud.
Perekonda ei tohi mingil moel häbistada.
Pead tegema kõike õigesti, et ainult oma perekonda austada.
Ära tee midagi, mis võiks neile pettumust valmistada.
Armastan idamaade kultuuri metroodes ja restoranides.
Nad ei taha saada üldise tähelepanu osalisteks.
Kui laps teeb restoranis midagi,
mis äratab inimeste tähelepanu, siis näed teatud pilku isa silmis.
See paneb lapse paika.
See ei tähenda, et ta ei armasta last.
Isa on ise üles kasvanud soorituskeskses kodus.
Nüüd ta tunneb,
et tal on koht isa südames ainult siis, kui ta teeb kõik õigesti.
See oli mu enda tunnistus konverentsi alguses.
See vale on juurdunud meie sisse juba lapsepõlves.
Vale, mis ütleb,
et pean sooritama, et olla Jumala poolt armastatud.
Ma ei tohi teha midagi, et Kuningriiki häbistada.
Püüame olla täiuslikud kristlased,
aga meist saavad hoopis vanemad vennad.
Püüame välja teenida aina sügavamaid tasemeid
Jumala armastuses, hoolitsuses ja õnnistuses.
Jääme õigesti käitumise,
õigesti riietumise ja tegutsemise külge kinni.
Vaimulik küpsemine on takistatud,
sest ainult tingimusteta armastus teeb meid vaimulikult küpseks.
Soorituskeskses kodu on armastus tingimustega.
Veel üks kultuur toodab soorituskeskseid isasid.
Mitte ainult idamaa kultuur - ka kristlased teevad seda.
Mitte ainult kristlased vaid kõik maailma religioonid.
Huvitavad statistika andmed:
80% pastorite täiskasvanud lastest
lõpetab depressiooni tõttu psüühilise ravi osakonnas.
Soorituskesksus on depressiooni peamiseks põhjuseks.
Tunned, et sa ei suuda
kunagi teha piisavalt palju, et kuskile lõpuks kuuluda.
Kui aeg läheb edasi, siis maksab see sulle kätte.
Kristlike väärtustega kodude ja eriti pastorite lapsed
peavad hästi välja paistma ning õigesti käituma...
...muidu saad selle pilgu osaliseks.
Koguduses isa käitub sinuga hästi,
isegi kui tekitad probleeme tema teenistuses.
Kodus ootab sind aga peapesu.
Sellepärast on paljude pastorite lapsed linna huligaanid.
Kui nad lõpuks saavad oma isadest lahti
tahavad nad ületada kõiki piire ja rebida end vabaks nõudmistest.
Millised sümptomid on märgiks sellest,
et sul on sel alal kindluseid, mis takistavad tundmast Isa embust?
Ma ei püüa anda teile
põhjalikku nimekirja kindlustest, aga räägin kõige tähtsamatest.
Esiteks.
Tunned, et Jumal on sinuga rahu ning soovib sinuga suhet ainult siis,
kui palvetad ja loed Sõna ning teed kõiki teisi religioosseid asju.
Su kristlase rännak peab olema korras.
Oled loonud endas Jumala-vastase mõtteviisi,
mis ütleb, et osadus Jumalaga tuleb läbi sooritamise.
Vanema venna hoiak:
Ma pole kordagi jätnud su käske täitmata!
See on suur takistus sinu ja Jumala armastuse tundmise vahel.
Teiseks, sul puudub motivatsioon leida lähedasemat suhet Jumalaga,
sest sa tunned, et sa kunagi ei küündi selleni,
ükskõik kui palju sa püüad.
Kui tunned, et sul on rohkem
ebaõnnestumisi kui õnnestumisi, siis milleks üldse üritada?
Paljud soorituskesksed kristlased põlevad viie aastaga läbi.
Nad peavad koguduses mõned aastad vastu.
Nad tulevad sinna täis õhinat ja on aktiivsed teenijad.
Kui nende vundamendiks ei ole armastus,
siis neid pigistatakse üsna varsti tühjaks.
Lõpuks pettud Jumalas
ja religioonis ning arvad, et see pole isegi tõeline.
Hakkad võitlema süütundega enda vastu.
Mõistad ennast hukka ja tunned, et Jumal ainult süüdistab sind.
Ta mõistab sind süüdi.
See on harjumuspärane mõtteviis, mis põhineb su suhtel maise isaga.
Võib-olla oled andnud talle andeks, lasknud lahti kogu hukkamõistust.
Sellegi poolest on sul vaja
Jumala armastuse üleloomuliku läbimurret.
Kolmandaks, võitled ebaõnnestumise hirmuga,
hülgamise hirmu või hirmuga inimeste ees.
Võib-olla kardad, mida inimesed sinust räägivad
või su vaimulikke ande ei tunnustata ning sind ei tõsteta esile.
Kardad võtta vastu armastust ning ka anda seda edasi.
Sa ei oska puhata Jumalas.
Sa ei oska inimestega käituda ja nemad ei oska sinuga käituda,
Nad peavad tegema kõike õigesti, et tunda end sinu poolt armastatuna.
Kas kõlab tuttav? Tõepoolest!
Neljandaks, sinu suhe Jumalaga
põhineb pingutamisel või ülireligioossetel tegudel.
Vanema venna sündroom.
See tekitab vaimulikku auahnust ja tahtmist
saada vaimulikumaks läbi oma pingutamise.
Tahtmist olla üks nendest, keda peetakse vaimulikult küpseks,
keda austatakse ja kelle ande tunnustatakse.
Annad endast kõik, et olla üks nendest.
Viies punkt on väga tähtis.
Olen tunnistanud seda enda elus, sest olin niivõrd soorituskeskne.
Otsisin Piiblist välja kõik kirjakohad, kus räägiti tõest, pühadusest,
õigsusest ja hukkamõistust ning joonisin need alla.
Jätsin vahele need kohad,
kus räägiti armastusest, andestusest, armust ja kaastundest.
Kui mu kogudust külastas keegi, kes jutlustas armust ja halastusest,
istusin oma pingis ja otsisin Piiblist üles kõik hukkamõistu kirjakohad.
Samamoodi, nagu mõned teist selle nädala jooksul.
Istusin ja mõtlesin,
kuidas tahaksin sellele jutlustajale öelda üht või teist.
Kirjutasin talle märkmepaberitele kodus iseseisvaks uurimiseks
kirjakohti hukkamõistust ja Jumala karistustest.
Kas teil on midagi üles kirjutatud minu jaoks?
Ma tegin seda!
Kirjutasin ise kirju ja sain neid ka vastu.
Mõtlesin iga kord, kas see on armastuse või hukkamõistu kiri.
Tegin seda!
Olin niivõrd soorituskeskne, et ma ei näinud midagi.
Mul puudus ilmutus Piiblist ja armastusest.
Elasin seaduse järgi.
Seaduses ei ole armastust.
Sellise käitumise taustal on tavaliselt soorituskeskne isa.
Mõned nendest asjadest võivad käia ka emade kohta.
Oled kriitiline nende vastu,
kes ei ole sinuga sama distsiplineeritud,
või kui kellelgi ei ole samu vaimulikke teadmisi
või samasugust ilmutust nagu sinul.
Su süda muutub kõvaks ja vihastad nende peale,
kes ei mõtle ja tegutse samamoodi nagu sina.
Ehk ei ela nad samade normide järgi nagu sina.
Selline inimene on tihtipeale sinu töökoha juhataja.
Miks? Sellepärast, et ühiskond hindab neid kõrgelt.
Nad teevad oma tööd ära sinu arvel.
Mõned minu töötajatest on vägagi soorituskesksed.
Teeme nalja selle kulul,
et me ei taha, et nad saavad täiesti tervendatud.
Las Jack saab tervendatud ja õpetab konverentsidel
ning teised töötajad hoolitsevad selle eest,
et kõik muu tehtud saaks.
Ma ei taha palvetada iga isamudeli juures eraldi.
Need viis mudelit on sarnased
ja palvetame lõpuks sellel teemal ühiselt.
Hea isaga saime juba ühele poole.
Lähme järgmise isa juurde.
Need isamudelid ei ole kuidagi järjekorras.
Järgmine on passiivne isa.
Passiivne isa ei võta aktiivselt osa sinu elust.
Ta ei ole kodus isegi siis, kui ta on füüsiliselt kodus.
Ta võib olla kohal, aga ta pole tegelikult olemas.
Ta on enesesse sulgunud isik,
kes ei suutnud sinu vajadusi tähele panna.
See ei tähenda, et ta ei armasta sind
või ei ole teadlik sinu eksisteerimisest.
Oled mõelnud,
et sul on midagi viga, sest isa ei taha sinuga koos olla.
See pole tõsi! Ta lihtsalt ei oska olla.
Ta on lihtsalt tuim.
Ta enda emotsioonid on niivõrd haavatud.
Mäletate? Täitmata vajadus teeb inimese haigeks.
Isa kodus ei saanud täidetud ta armastuse ja turvatunde vajadused.
Kuidas sa saad olla isa, kui sa pole olnud poeg?
Kui su isa ei tundnud end
omal ajal pojana, ja selliseid on siin palju,
siis ta tundis end oma isa kodus pigem sulasena.
Kuidas saad olla isa või ema, kui sa pole olnud poeg või tütar?
Passiivne isa pole kunagi tundnud ennast pojana.
Ta ei oska olla isa.
Ta ei oska rõõmu tunda, kui sina tunned rõõmu.
Ta ei oska nutta või kurvastada.
Ta ei oska tunda lähedust.
Lähedust, kus tema sisemus on nähtav.
Tema võimetus ei sõltu sellest,
et ta ei armasta sind või sa ei meeldi talle.
Ta lihtsalt pole võimeline.
Tema identiteet on tavaliselt tema töös või hobides.
Või ka televisioonis.
Läbi nende asjade ta emotsioonid keskenduvad ainult eksisteerimisele.
Tihti tal ei ole tundeid. Ta võib olla range.
Ta ei oska nutta või naerda ega mängida koos sinuga.
Ta võib öelda "ma armastan sind", aga need sõnad ei veena sind.
Ta võib rääkida neid sõnu iga päev,
aga lapse jaoks on armastuses esmatähtis aeg!
Nende jaoks on see aeg, kiindumus ja emotsionaalne lähedus.
Selline isa on kinni oma asjades.
Ta ei suuda ennast eraldada, et näha või täita su vajadusi.
Tihti on ta töönarkoman või alkohoolik.
Tihti ta on sõdur, sest neid koolitatakse tunnetele surema.
Kogu ta elu on seotud sõdurimaailmaga.
Tihti on selline isa preester.
Püüame nii väga täita kogu maailma vajadusi,
et meil ei jää energiat üle, oma laste vajaduste täitmiseks.
Passiivne isa.
Millised on need mõtteviisid ja kindlused,
millega võitled, kui sul on sisemised haavad
või lahendamata probleemid suhtes oma passiivse isaga?
Kuidas need mõjutavad su suhet Jumalaga?
Esiteks, sul on raskusi lähedusega oma suhetes pere ja teiste inimestega.
Huvitav on see, et passiivsetel isadel
on tihti lähedasi suhteid väljaspool perekonda.
Mitte aga perekonna sees.
Neil võib olla sõpru,
kellega koos käia metsas või kala püüdmas.
Seal neil eksisteerivad inimsuhted.
Kodus aga seevastu mitte.
Ehk nad elavad ainult oma maailmas.
Muidugi paljud teist, naised, olete abielus nendega.
Mõtled, et viga on sinus.
Ei ole. Ta lihtsalt pole selleks võimeline.
Andesta neile, sest nad ei tea, mida nad teevad.
Muutuseks on vaja kolme asja.
Esiteks, selline inimene ei muutu,
enne kui ta saab nii palju haiget, et tal pole teist võimalust kui muutuda.
Teiseks, ta peab saama piisavalt teavet võimalusest muutuda.
Paljud meist on teinud ja püüdnud, aga muutus on olnud võimatu.
Passiivne inimene ei proovigi midagi teha.
Teda peab informeerima. Kuidas?
Jäta talle mõni Jack Frost'i kassett...
Ta vihkab sind selle pärast.
Kas oled seda juba teinud?
Lõppes lahutusega... Olgu.
Sa pead piisavalt haiget saama ja pead saama informatsiooni.
Inimesed ei muutu, kui nad ei saa piisavalt vastu võtta.
See motiveerib neid lõpuks muutuma.
Kui nad ei võta vastu tingimusteta armastust.
Milleks muutuda, kui sa ei tunne end armastatuna?
Mulle meenub film mehest, kes armus ettekandjasse.
Ettekandja tahab,
et mees ütleb talle komplimendi, aga mees ei oska midagi öelda.
Lõpuks ta ütleb:
"Oled selline naine, kes tekitab minust tahtmise olla parem."
Seda teeb tingimusteta armastus.
Mitte et satud olukorda, mis hävitab sind,
vaid see, et nad näevad sinus tingimusteta armastust.
See annab inimesele tahte olla parem.
Ettekandja vastas,
et see oli parim kompliment, mida ta kunagi oli kuulnud.
Eelmisel nädalal tuli mu naine koju.
Istusin arvuti taga,
täites enda ülesandeid ega pannud teda tähele.
Selle asemel, et ta oleks hakanud minuga näägutama,
pani ta oma käed mu ümber ja ütles:
"Tänu sulle tahan olla parem naine."
Lülitasin oma arvuti kiiresti välja.
Teine kindlus, mille passiivne isa võib tekitada.
Sul on raske uskuda, et Jumal on osa su igapäevaelust.
Kui vaatad taevast Isa
läbi oma maapealse isa mudeli, näed Teda kui suurt Jumalat kaugustes.
Ta armastab kõiki.
"Ta ei võta iga päev aktiivselt osa minu elust."
Sel juhul on väga raske võtta vastu Tema embust.
Mida kaugemal on Jumal, seda mitteisiklikum Ta on.
Tead, et Ta armastab sind, sest Ta ongi armastus.
Sa ei saa seda kogeda,
sest sa pole kunagi kogenud oma maapealse isa armastust.
Ta ei osanud oma armastust väljendada.
Kolmandaks, sul võib olla raske tunda kätega katsutavat
Jumala armastust ja ligiolu ülistuse või palveteenistuse ajal.
Teised kogevad seda ja nutavad,
sina lihtsalt istud ja mõtled: Mis ometi toimub?
Mis mul viga on, Jumal?
Teised saavad puudutatud, aga mina ei tunne midagi.
Kui palvetad selliste inimeste eest,
siis võib tunduda nagu kedagi poleks kodus.
Kui võidmine oli vägev ja palvetasime nende inimeste eest,
siis kinnipüüdja kukkus pikali ja inimesed ümberringi kukkusid pikali.
Siis sa istud ja mõtled...
See inimene mõtleb, et teised teesklevad.
Ta ei tunne mitte midagi.
Selle põhjuseks on,
et nad pole kunagi õppinud tundma isa armastust.
Miski nende sees pole üles ärganud suhtes passiivse isaga.
Samamoodi reageerivatel inimestel pole olnud aktiivseid isasid.
Sellepärast, kui palvetan
selliste inimeste eest, kallistan neid üsna pikalt.
Nad ei suuda seda vastu võta.
Sellepärast sunnin neid seda tegema.
Jään nende juurde ja kallistan, kuni vastuseis murdub.
Armastus hakkab sisse voolama.
Mõnikord saan ka vastu kõrvu.
Loomulikult ei kallista ma naisi.
Sellepärast tasub silmad lahti palvetada.
Neljandaks,
Püha Vaimu hääle kuulmine võib tunduda üsna raske.
See on väga ohtlik.
Kui sa ei kuule Püha Vaimu häält,
siis sa ei kuule, kui Ta räägib nendest elualadest,
mida peaksid muutma.
Selle asemel kuuled süüdistaja häält,
mis mõistab sind hukka ja osutab kõigele, mida teed valesti.
Kui näen koguduses kedagi,
kellel on passiivne isa, siis mu süda murdub.
Juhtidena on meil kalduvus neid eemale tõugata.
Sellega teeme ainult rohkem haiget.
Sellepärast peab maailmas toimuma religioosne muutus.
Me ei saa aru, et nende inimeste põhivajadus
on meeletu hulk tingimusteta armastust.
Ainult see saab neid muuta ning täita nende tühjuse.
Passiivsete isade lapsed
ei tunne tavaliselt taevase Isa armastust
enne kui nad tunnevad seda ka sinu läbi.
Vahel toimuvad läbimurded.
Teiste jaoks on see palju lihtsam.
Muutus ei ole lihtne passiivsete isade laste jaoks.
Nad ei tunne, et vajavad muutust.
Nad ei ole teadlikud
oma tervenemise ja muutumise vajadusest.
Miks? Sellepärast, et nad ei kuule Püha Vaimu häält.
Nad ei kuulnud oma isa häält täitmas oma sügavamaid vajadusi.
Viiendaks, sinu suhe isaga
on ehitatud formaalsusele ja kohustustele,
mitte Tema armastuse ja halastuse tunnetusele.
Usud, et Jumal on Jumal ja Jeesus on Vabastaja.
Täidad kõiki oma kohustusi, aga see on pinnapealne.
Väsid ära püüdes üleval hoida
kristlikke kohustusi või oma kristlase rännakut.
Kuuendaks, sinu jaoks võib olla lihtsam kinni haarata
Jumala väest ja Tema andidest, kui püüda leida lähedust Temaga.
Vägi motiveerib rohkem kui armastus.
Järgmine isa on eemalolev isa.
See isa ei olnud sinu jaoks olemas
ega võtnud osa su elust abielulahutuse või hülgamise tõttu.
Mõnikord võib põhjuseks olla ka surm.
Kui inimesel pole olnud isa, jätab see ta sisse sisemise valu.
Võib-olla oled andestanud talle nii hästi, kui oskasid.
Oled palvetanud süüdistuse ja muude sisemiste tunnete pärast.
Siiski tunned enda sees tühjust ning oled kui vaimulik orb.
Tunned, et sul pole kodu ja peidupaika,
sest su isa ei olnud olemas su elus.
Selline kristlane kasutab oma aega selle koha leidmiseks.
Tihti ta otsib valedest kohtadest,
mis viivad ülivaimulikkuse, sõltuvuste või liha himudeni.
Võib-olla ta püüdleb mingile positsioonile,
arvates, et see rahuldab teda.
See ei toimi aga kunagi.
See väsitab ta ära ja ta põleb kergesti läbi.
Millised on võimalikud kindlused, kui see on sinu isamudel?
Esiteks, paljudel on samad sümptomid nagu ka passiivsete isade lastel.
Nad on emotsionaalselt surnud.
Lähedus on nende jaoks raske.
Mitte ainult suhtes Jumalaga, vaid ka teiste inimestega.
Kui oled hea kristlane,
aga su isa oli eemal, oled väga tõsine ja karm.
Suhted Jumala ja teiste inimestega
põhinevad formaalsusel või siis religioossusel.
Üks Nelipühi koguduse pastor helistas mulle kord ja ütles,
et tal on suuri raskuseid minu õpetusega.
Kas oled liitunud kogudusega "Ärge kutsuge Jack Frosti" klubisse?
Teen lihtsalt nalja.
Ütlesin, et see pole midagi uut
ja eriti nelipühilastel on sellega raskuseid.
Küsisin, mis teda häirib.
Ta ütles, et talle on õpetatud, et kõik on verega kaetud.
Kristuses su vaim on uus ja kõik on verega kaetud.
Siiski on hinges ehk mõtete,
tahtmise ja tunnete juures veel harjumuspärased mõtteviisid.
Ma pean sellest rääkima, sest see on minu teoloogia vastane.
Kõik, millest õpetad, käib aga minu kohta.
Ta tuli linna, kus tol ajal teenisin pastoreid.
Nüüd jätkab tööd mu meeskond.
Istusime maha ja rääkisime selle 45-aastase mehega.
Ta oli väga edukas Nelipühi koguduste rajaja.
Ta kolis ühte piirkonda umbes kaheks aastaks,
rajas koguduse ja liikus järgmisesse kohta edasi.
Ta sai kiiresti kokku 200-300 inimest,
kes moodustasid koguduse ja kasvasid ning siis liikus edasi.
Ta rääkis, kuidas ta veetis igal hommikul 2-3 tundi palves.
Loen Piibli läbi mitu korda ühe aasta jooksul.
Ma pole langenud amoraalsusesse ja olen täielikult andnud end
hingede võitmisele ning Jumala Kuningriigile.
Kui asjad on tõesti nii hästi, miks tulite minuga kohtuma?
Ma olen pühendunud rohkem oma teenistusele kui armastusele.
Mu tütred on teismelised ja olen nad peaaegu kaotanud.
Mu abielu on imeline ja meil on kõik hästi,
aga mu naine elab ka oma teenistusele ja reisib palju.
Mina reisin oma teenistuse tõttu.
Mu perekond ei tea lähedusest midagi.
Kõik meie perekonnas põhineb sellele, mida me teeme.
Meie peres puudub kirglikkus.
Kardan seda, mida ma sellega oma tütardele teen.
Oled avatud teoloogia muutuse suhtes?
See vaevab mind ja eriti see,
kuidas palvetad inimeste eest ja asetad end nende isade asemele.
Kus Piiblis räägitakse sellest?
Jeesus lasi end risti lüüa
ja Vanas Testamendis olid loomad, kelle peale inimesed panid oma patud.
Sellest ei piisa.
Räägi mulle oma suhtest isaga.
Arvan, et sul on probleeme pühendumisega,
kuna liigud pidevalt ühest paigast teise.
Sa ei taha inimestega lähedasi suhteid.
Kust sa seda tead? - Sa ise rääkisid sellest.
Räägi oma suhtest isaga.
Andestasin oma isale kohe, kui sain päästetud 18-aastaselt.
Võid andestada, see ei tähenda tervenemist.
Mul on probleem ka sellega.
Kas minus on midagi, mis ei tekita sulle probleeme?
See, et mu elukäik on väga sarnane sinu omaga.
Sina oled vaba, aga mina ei ole.
Räägi oma suhtest isaga.
Kui olin 7-aastane sõidutas isa mind linna.
Ta peatus valgusfooris ja ütles: "Poeg, mine autost välja!"
Tänavanurgal läksin autost välja.
Peale seda ma pole teda näinud.
Kuhu see 7-aastane peitis oma valu?
See muutus vihaks ja mässumeelsuseks.
Olin üks linna hullematest huligaanidest.
18-aastasena sain radikaalselt päästetud
ja esimese asjana ütles pastor, et pean oma isale andestama.
Andestasid oma isale, aga sa pole terveks saanud.
Ma ei usu seda.
Las ma näitan sulle.
Tõmbasin oma tooli lähemale ning võtsin ta kätest kinni.
Mulle ei meeldi see.
Las ma hoian su kätest kinni.
Näitan sulle, mis on sisemine valu.
Anna mulle üks minut.
Hoidsin ta kätest kinni ja ütlesin, et tahan olla selle 7-aastase poja isa.
Pane oma silmad kinni.
Tahan, et tunnetad selle väikse poisi valu.
Su oma isa oli liiga haiget saanud, et sulle neid sõnu rääkida.
Mu poeg, ma pean sinu käest andestust paluma.
Isana sooritasin
kõige suurema patu selle väikse poisi vastu.
Hülgasin ta seal tänavanurgal.
Poeg, tahan, et teaksid, et see polnud sinu süü.
Kohe, kui ütlesin selle välja, ta vajus mulle peale.
Tema seest tuli välja selle 7-aastase poisi ahastus.
Ta oli arvanud,
et see oli tema süü, et isa jättis ta maha.
Pisaraid voolas mu peale ja mu kingadele.
Ta lihtsalt vappus ja raputas mind.
Seda kestis 15 minutit,
lõpuks oli ta mind surunud maha põlvedele.
Palvetasime selle
7-aastase poisiga andeksandmise pärast.
Kui ta lõpuks suutis rääkida ütles:
"Nüüd ma saan aru."
Ta jättis oma teenistuse.
Kolm kuud hiljem ta saatis mulle meili.
Ta rääkis, et ta pole enam seesama inimene.
Läksin koju ja mu lapsed küsisid, mis minuga oli juhtunud.
Jutlustasin pühapäeval ja kõik küsisid mu naise käest:
Mis pastoriga juhtus?
Kuidas nii?
Ta on alati jutlustanud meile ülevalt alla.
Nüüd ta tõstab meid üles.
Ta elu muutus, kui ta lasi
Jumala armastusel tõsta esile oma enda sisemise valu.
Teiseks, sinu jaoks võib olla raske Jumalale läheneda.
Kardad, et Ta jätab su maha, sest kõik teised on sind hüljanud.
Sa ei taha tulla liiga lähedale.
Kolmandaks, oled tundnud, et Jumal on su vastu hoolimatu.
Ta veedab aega teistega ja õnnistab teisi, aga mitte sind.
Sellepärast armastava Jumala kogemine on väga raske.
Neljandaks, sa võib-olla ei usu, et Jumal täidab su vajadused.
Sest su maapealne isa ei hoolitsenud su eest.
Ta jättis sind üksi hakkama saama.
Seepärast sa ei usu, et Jumal tõeliselt hoolib.
Muutud iseseisvaks, enesekindlaks ja tihti see viib suure pingutamiseni.
Sügava sisemise üksilduseni.
Viiendaks, võid peita enda sees süütunnet ja süüdistada iseennast.
Süüdistad end sellepärast, et su isa lahkus.
Varjatud süütunne ajendab meid sooritama,
et teenida välja Jumala armastust ja aktsepteerimist.
Tunneme, et me pole kunagi piisavad,
sest süütunne ainult kasvab.
Võib-olla lähme
teise äärmusesse ja meil puudub motivatsioon.
Lohutame end valede suhetega,
sõltuvustega ja maailma poolt pakutud liha naudingutega.
Kuuendaks, kui su isa on surnud, palvetasime sellepärast eelnevalt.
Võid hoida enda sees
peidetud viha selle vastu, et su isa hülgas sind.
Oled vihane oma isa peale,
sest ta lahkus ning tekitas sellega perele ja emale probleeme.
Kõik see vaesus, üksildus ja lootusetus.
Su sees on teadvustamata viha isa vastu, sest ta suri.
Eriti siis, kui su isa suri, kui sa olid 3-5aastane.
Oled vihane, et ta ei võidelnud ellujäämise eest.
Sul võib olla ka peidetud viha Jumala vastu.
Miks Jumal ei päästnud mu isa?
Miks Jumal ei kaitsnud mu isa?
Jumal on ebaõiglane Jumal!
Sa ei saa aru, et vaenlane on see, kes varastab, tapab ja hävitab.
Johannese 10:10 - Jumal tuli, et anda elu.
Ükskord tuli kogudusse mees,
kelle eest pastor tahtis, et ma palvetaksin.
Ta on üks mu parimatest juhtidest.
Teda ei tohi aga puutuda.
Ta tunneb Piiblit sama hästi kui oma taskuid.
Ta palvetab nii nagu mitte keegi teine.
Siiski ta ei suhtle teistega.
Ta naine elab temast lahus ja lapsed ei taha temaga rääkida.
Tahan, et räägid temaga.
Tegin seda. Ta nimi oli Dewey.
Ma enam ei tee selliseid asju, seega ärge paluge mind.
Meil on meeskond, kes tegeleb nende asjadega.
Küsisin ta käest, kas tal on raske luua kontakti teiste inimestega.
Ta ütles: "Mulle meeldib üksinda elada.
Ma ei vaja inimesi."
Ei.
Sind on loodud armastuse jaoks ja armastus vajab esiletulekut.
Vajad inimesi.
Ma ei ole sellega nõus.
Loen palju Piiblit ja palvetan.
Mul on lähedane suhe Jumalaga.
Mu naisel ja lastel on probleeme.
Räägi oma suhtest isaga.
Mul oli imeline suhe oma isaga.
See ei ole temaga seotud.
Räägid minevikust. Mis su isaga juhtus?
Käisin alati oma isaga kaasas.
Ta oli jahimees ja veetis oma elu koos minuga.
Käisin temaga koos metsas.
Käisin temaga koos poes.
Isa oli imeline. See ei puutu üldse temasse.
Räägi, kuidas ta suri?
Ta suri metsaõnnetuses, kui olin 5-aastane.
Viieaastane?
Kuidas su elu edasi läks?
Mu ema oli 21-aastane ja tal oli viis last, mina olin vanim.
Me ei saanud hakkama, seega kolisime vanavanemate juurde.
Siis ema jättis meid sinna ja hakkas ringi jooksma.
Mõne kuu tagant ta tuli paariks nädalaks koju.
Kuidas vanavanemad teid kohtlesid?
Me ei meeldinud neile. Mina pidin teisi kasvatama.
Pidin nende eest hoolt kandma. Olime praktiliselt farmitöölised.
Kas oled andestanud oma isale selle eest, et ta suri?
Võiks arvata, et õpin ükskord neid küsimusi mitte küsima!
Taaskord juhtus samamoodi, kui olin selle küsimuse välja öelnud....
Ta vajus mulle peale ja surus mind põrandale.
See kestis pool tundi.
Väljapääsu leidis kogu viieaastase poisi viha.
Viha sellest, et isa suri ning jättis ta olukorda,
kus ta pidi nii noorena üles kasvatama ülejäänud pere lapsed.
Nad pidid elama vanavanemate juures,
kes neid ei tahtnud.
Kui see oli möödas, küsisin ta käest teise küsimuse.
Võiks arvata, et ma kunagi õpin, aga olen aeglase taibuga.
Kui olin ennast ära kuivatanud, küsisin lõpuks ta käest:
Kas oled andestanud Jumalale selle eest, et su isa suri?
Olime tagasi alguses.
See suur jahimees võttis mind oma karu-embusesse.
Arvasin, et lämbun surnuks, aga ta oli hoopis Jumala peale vihane.
Keset oma nutmist talle meenus,
mida oli öelnud selle maakoguduse pastor:
"Jumal vajas teda taevas rohkem kui meie siin maa peal."
Kuidas ütled seda 5-aastasele poisile?!
"Sellepärast Isa võttis ta koju."
Kõik need aastad oli ta peitnud enda sees viha Jumala vastu.
Sellepärast palvetasime sellel teemal eelneval koosolekul.
Jätkame autoritaarse isaga.
Selle jaoks oleks vaja kaht õpetussessiooni.
See isa elab seaduse all.
Seaduses on väga vähe armastust.
Ta väärtustab sõnakuulelikkust rohkem kui suhteid.
Ta väärtustab tõde ja kirjutatud seadust.
Ta suudab väga vähe väljendada armu, kaastunnet
armastust, halastust, õrnust ja kaastunnet.
See isamudel on segunenud teiste isamudelitega.
Väljaspool kodu ta võib olla õrn ja sõbralik.
Ta võib olla väga õrn ja sõbralik nende vastu,
kellega ta ei ela koos, aga oma pere vastu mitte.
Õrnus ja sõbralikkus teiste vastu
toidab nende oma identiteeti ja aktsepteerituse tunnet.
Tihti nad ei suuda seda oma pere keskel väljendada.
Tavaliselt ta pole huvitatud lapse eesmärkidest või unistustest.
Ta püüab vormida neid endale meelepärasteks.
See on minu kirjeldus.
Olin autoritaarne ja soorituskeskne isa.
Uuesti sündinud ja Vaimuga täidetud,
oma töös edukas, aga siiski vanem vend.
Sellepärast ei tundnud mu lapsed mind.
Ootasin neilt sõnakuulelikkust.
Tahtsin, et kõike tehakse õigesti ja kõik täidavad mu vajadusi,
et ma võiksin õpetada oma järgmisel tervenemiskonverentsil.
Väga vähe emotsionaalset osadust.
Mitte sellepärast, et ma poleks oma lapsi armastanud.
Sa ei saa olla isa, kui sa pole olnud poeg.
Mu isa oli autoritaarne ja soorituskeskne isa.
Olin andestanud talle,
aga mind mõjutasid kõik mu harjumuspärased mõtteviisid.
Autoritaarne isa loob sulle Jumalast samasuguse pildi.
Kui sul on autoritaarne pilt
oma maapealsest isast, siis näed ka Jumalat autoritaarsena.
Kui su isa oli su vastu range
ning noomis iga vea eest, arvates, et Jumal on samasugune.
Sellepärast su jumalakartus ei ole terve ega püha.
See on takistuseks lähedusele ja sul ei ole peidupaika.
Iseseisvus ja enesekindlus hakkavad su elu üle valitsema.
Muutud väga tugevaks ja heaks selles, mida teed.
See oli esimene punkt. Nüüd teine punkt.
Võib-olla elad ebaõnnestumise hirmus
ning satud enesepettuse ja n-ö ''eitusmehhanismi'' ohvriks.
Pole midagi lihtsamat kui enesepettus.
Kui kasvad üles
autoritaarse isa lapsena, saab sinust osav valetaja.
Pettus ja valed tuleb ära peita ning sa ei pane seda isegi tähele.
See on nii loomulik.
Süüdistad teisi selles, kui asjad lähevad halvasti.
Kui tunnistad üles, et asi on sinus,
kardad saada karmi kohtlemise osaliseks.
Sellepärast peab sul alati õigus olema.
Kellelgi pole muidugi sellega probleeme.
Inimsuhete seerias on mul tunnipikkune õpetus sellest.
Võid kinkida selle oma tuttavatele, kellel peab alati olema õigus.
Kolmandaks, võid ehitada oma suhte Jumalaga
kristlikku distsipliini, seaduste ja kohustuste peale.
Seega sa ei oska elada suhetes, mis on täis osadust ja armastust.
Sinu rännak Jumalaga põhineb ainult usul.
Kuid sind ei tohi puutuda.
Sinu lähedale ei tohi tulla.
Ei inimsuhetele!
Neljandaks, võid lugeda Piiblit, aga näed ainult kirjakohti,
mis räägivad pühadusest, õigsusest ja hukkamõistust.
Lähed sujuvalt mööda nendest,
kus on lähedus, inimsuhted, kaastunne, arm ja armastus.
Viiendaks, sa ei talu inimesi, kes ei mõtle ja tegutse nagu sina.
Sa oled halastamatu teiste vigade ja nõrkuste suhtes.
Teistes sa näed vigu, aga endas neid ei tunnista.
Kuuendaks, su tunnistus, õpetus ja kuulutus põhineb üldjuhul
rohkem kohtumõistule kui armule ja armastusele.
Räägid inimestele ülevalt alla, selle asemel, et tõsta neid üles.
Kui ma teen televiisori lahti ja keegi jutlustab...
Enamasti tean kohe, milline isa tal oli.
Pean kanalit vahetama
ja paluma Jumalalt andestust, sest olen hukkamõistev.
Ma vajan armastavat Isa!
Olen olnud teistsugune isa.
Tundsin teistsugust isa.
Hävitasin kõik ära!
Vajan uut Isa ja vajan neid,
kes valavad minusse armu ja armastust.
Sellepärast sellest on saanud minu teine kodu.
Seda see koht esindab.
Mitte täiuslik kodu,
mitte täiuslik koht, aga selline koht,
kus väärtused rajatakse üliküllusliku Isa armastusele.
Lõpuks räägime vägivaldsest isast.
See isa tekitab sügavat emotsionaalset valu
ühel või mitmel järgnevatest viisidest.
Füüsiline vägivald ebaõiglase või karmi karistuse kujul.
Peksmine. Kõrvakiilud.
Vägivald tunnete tasemel,
mis väljendub pidevalt kõvahäälse ja hirmuäratava hääletooniga.
Väärtusetusest rääkivate sõnade ja õelate pilkudega.
Neid ei asendanud õige isa armastus.
Emotsionaalne vägivald on ka see,
kui isa ei suuda vastata lapse emotsionaalsetele põhivajadustele.
Kui laps jääb ilma armastusest, turvatundest ja tänulikkusest
ning kogemusest, et tal on tähendus ja identiteet.
Täitmata vajadus teeb lapse haigeks.
Kõige sügavama jälje jätab seksuaalne kuritarvitamine.
See võib väljenduda
mitmesuguste valede puudutuste või seksuaalsuse rikkumisega.
Ma ei ole spetsialiseerunud nendel teemadel rääkimise alal.
Kui olin 12-aastane, tuli isa mulle tuppa,
viskas ajakirja Playboy mu voodile ja ütles:
"Nii, poeg, tahan, et oled normaalne."
Vägev! Tore isa!
Kõik mu sõbrad tahtsid meile tulla,
sest mu voodi kõrval olid ajakirjad, mis õpetasid mulle mehelikkust.
Ometi oli mu isa oma kogukonnas hea mees.
Ta armastas mind ja oleks mu eest oma elu andnud.
Ta õppis seda kõike sõjaväes.
Oma nooruses oli ta hüljanud kristluse,
sest kristlased hülgasid tema, kui isa jättis ta maha.
Ta oli siis 7-aastane.
Ta hülgas kristluse, sest kõik kristlased
hülgasid tema, sest tal ei olnud isa.
See juhtus Georgia osariigi väikelinnas 1920-ndates.
Igasugune isapoolne vägivald tekitab lapses emotsionaalset valu.
Kõige sügavam valu sünnib seksuaalse kuritarvitamise tagajärjel.
See hävitab autoriteetide vastu nii austuse kui tunnetuse.
See jätab endast maha vale pildi taevasest Isast.
See võib tekitada tohutu suure lämmatatud viha.
See võib jätta inimesele arusaama,
et ta on pärilikult halb ning väärib karistust.
Nad tunnevad, et Jumal tahab neid pidevalt karistada.
Nad tunnevad pidevalt süütunnet ja väärtusetust.
Häbi ja viha iseenda vastu.
Nad võivad iseendale haiget teha või ennast lõikuda.
Neil puudub elurõõm ja üleüldine motivatsioon elada.
Hingehoidmine üksi ei ole piisav, et vabaks saada.
Usun, et Piiblil põhinev hingehoidmine on vajalik,
aga selleks on samuti kokkupuude Isa armastusega.
Armastus, mis täidab nende
kõige sügavamad vajadused ja ilmutab neile Isa Jumala armastust.
Ühe suure usuliikumise koguduse ülistusjuht
võitles tohutu hirmuga autoriteetide ja meeste ees.
Lapsena oli ta isa teda aastaid seksuaalselt kuritarvitanud.
15 aasta jooksul oli ta läbinud kõik võimalikud teraapiad.
Tal oli psühholoogias magistrikraad.
Ta püüdis leida abi psühholoogilistest teraapiatest.
Ta käis piibelliku hingehoidmise ja tervenemise sessioonidel.
Ta otsis kõikjalt rahu ja vabanemist oma traumast ning hirmudest.
Üks meie hingehoidja,
kes oli selle ala spetsialist ja töötas koos temaga,
julgustas teda minema minu konverentsile.
Ta julgustas teda palvetama kaasa igat palvet.
Ta julgustas minema Jack Frost'i konverentsile,
kus ta võiks kogeda Isa embust.
Sattusime juhuslikult tema elupaiga lähedusse ja ta tuli.
Ta läbis iga sessiooni.
Mõned meie meeskonna liikmetest palvetasid ta eest hommikul ja õhtul.
Ta ei saanud läbimurret.
Ta kartis nii kohutavalt igat meest ja autoriteeti.
Mulle meenub neljas päev peale kaheksandat sessiooni.
Ta tuli sellel viimasel õhtul kohale.
Ma ei tea, kes ta eest palvetas, sest ilmselgelt see polnud mina.
Mäletan, et nägin teda põrandal kerasse tõmbununa.
Siis ma teadsin...
Ta oli Isa süles!
Teistel kordadel valu otsis ta seest väljapääsu.
Sel korral oli põrandal väike tüdruk, kellel oli väikse tüdruku naeratus.
Kolme nädala pärast tuli meile kolmeleheküljeline kiri.
Ta ütles, et kui ta eest palvetati, ta astus usus välja ja ütles:
"Isa, olen kuulnud kuivõrd armastav Isa Sa oled.
Tean, et ma ei pea enam kunagi minema tagasi
sellesse hirmude majja, kus kasvasin üles."
Valin tulla koju Sinu juurde.
Isa, võta mind nüüd oma sülle
ja näita mulle seda armastust, mida mu isa ei suutnud pakkuda.
Ta ütles, et justkui Jumal
oleks kummardunud alla troonilt, tõstnud ta üles ja võtnud sülle.
Ta rääkis, kuidas ta puhkas kaks tundi Isa süles.
Siis ta sõitis tund aega oma koju ja astus elutuppa.
Abba, Isa, oli suures tugitoolis ja kutsus teda enda juurde.
Ta peitis end Isa sülle ja temasse voogas Isa armastust.
Järgmisel päeval läks ta tagasi kontorisse
ja sekretär küsis: Mis sinuga juhtus?
Isa oli kodus...
Sel nädalal juhtis ta kolm inimest oma kontoris päästmisele.
Ta on suutnud juhtida ülistust ilma hirmudeta.
Ta ütles, et ta ei karda enam meeste ligiolu.
Ta ei karda enam oma isa.
Aastate pikkune hingehoidmine oli väga põhjalik ja vajalik.
Samuti oli vaja Isa armastuse
üleloomulikku läbimurret selle väikse tüdruku südamesse.
Millised on need kindlused, mida see isamudel loob?
Esiteks, Jumala lähedale tulek
võib olla väga raske, sest kardad, et sind karistatakse.
Püüad Piiblit lugeda, palvetada ja teha õigeid asju,
aga tunned süüdistust, sest sa ei leia Jumalat nagu teised.
Teiseks, võid tunda,
et Jumal on su peale pidevalt pahane ja otsib võimalust teha su elu raskeks.
Kolmandaks, võid olla pahane Jumala peale ja süüdistad Teda selles,
et Ta ei kaitsnud sind su vägivaldse isa eest.
Sa ei mõista, et vaenlane oli see, kes tegi su lapsepõlve raskeks.
Jumal tahab sind tervendada ja taastada.
Neljandaks, sul on raske uskuda, et Jumal armastab sind.
Jumala-vastane mõtteviis on see:
kui Jumal oleks mind armastanud,
oleks Ta andnud mulle teistsuguse isa või kaitsnud mind.
Viiendaks, võid pidevalt võidelda iseenda hukkamõistmise või häbiga.
Tunned end liiga räpasena, et Jumalale läheneda.
Kuuendaks, sul võib olla raske
suhtuda koguduses õigesti vaimulikesse autoriteetidesse.
Hülgad kõik isakujud ja mentorid.
Sellepärast on su vaimulik kasv väga aeglane.
Nüüd oleme läbi vaadanud kõik isamudelid.
Mida on vaja tervenemiseks?
Tead juba vastust. Andestus.
Peame tahtma andestada oma maapealsetele isadele
kõikidel elualadel, kus nad väljendasid valesti Isa armastust.
Kui sa ei andesta,
kannad endaga kaasas kogu oma maapealse isa koormat,
viies selle oma koju ja suhtesse Jumalaga.
Me peame lõpetama nende süüdistamise.
Kui sa pole kuulanud kogu mu sõnumit,
pead ennast ohvriks ning süüdistad kõiges kedagi teist.
See pole nii! Ma õpetan seda,
et sa võiksid ära tunda oma harjumuspärased mõtteviisid.
Võid olla täiesti süütu selles, mis toimus kodus ja mis haavas sind.
Kuid sa vastutad ise oma mõtteviiside eest.
Vastutad selle eest,
kuidas oled reageerinud haigetsaamisele.
Efeslastele 6:2-3 kohaselt me peame austama
oma vanemaid isegi siis, kui nad pole seda väärinud.
See tähendab,
et peame neid austama ka siis, kui nad pole mingit austust väärt.
Kui me seda ei tee läheb meil elus halvasti.
Tervenemine algab sellest,
kui võtame ise vastutuse nende kindluste ees,
mis on tekkinud meie mõttemaailmas.
Ühtlasi oma reaktsioonidest
ning sellest, kuidas oleme teistele Isa armastust valesti väljendanud.
Kingime oma isadele andestuse anni.
Anni, mida ta võib-olla ei vaja.
Siis palume, et Isa täidaks meie sügavaima armastusevajaduse.
Mõndade jaoks see on lihtne. Teiste jaoks see on teekond.
Tegelikult on meil kõigil sellel teekonnal imelisi hetki.
Sellele võib järgneda tasandik ja siis jälle lühike konarlik teelahk.
Need imelised hetked sünnivad võib-olla uue õpetuse läbi.
Samuti ka uue ilmutuse läbi
või selle ''ligunemise'' ajal, kui Jumal tuleb ja puudutab meid.
Ühtedel on väiksed hetked, teistel suured hetked.
Mõndade jaoks on see kõigest seemnete külvamine.
Mõndade jaoks see nädal on kõigest pinnapealse jää sulatamine,
et Jumala armastus saaks sisse tulla ja valu välja minna.
Vahel on võimalik nendel hetkedel kuulata kassette
või lugeda raamatuid, kui toimub meelte uuendamine.
See on protsess,
mis viib meid ilmutuseni Jumala armastusest.
Isa tahab puudutada sind siin ja praegu.
Palun sul jälle otsida üks turvaline koht.
Palvetame koos läbi need isaduse teemad.
Otsi koht, kus sa ei tunne ennast ähvardatuna,
kus saad langetada oma müürid.
Kui see koht on seal, kus sa istud, siis väga hea.
Me ei taha, et sul oleks ebamugav.
Võid leida endale koha põrandal.
Kui tahad, et keegi hoiab sind, sest arvad, et hakkad nutma,
siis leia lähedane sõber, mitte keegi võõras.
Võib-olla see on su pastor, isa või ema või abikaasa.
Kui palvetame, kohtuvad mõned oma emotsioonidega.
Mõned jällegi mitte ja nende jaoks on see seemnete külvamise aeg.
Luuka 11:10 kohaselt antakse kõigile palujatele.
Kui pead ära minema, võid minna.
Selle õpetuse eesmärk on olnud aidata sul tunnistada,
millistel elualadel on Vaenlane röövinud su võime
võtta vastu Isa embus.
Otsi oma rahulik koht.
Kui õpetasin, siis milles tundsid ennast ära?
Paljud mälestused on võinud tõusta esile.
Palu Pühal Vaimul näidata neid mälestusi.
Me ei taha, et 49-aastane sina palvetab.
Oled võib-olla andestanud oma maapealsele isale.
Mõndade jaoks on see hoopis kasuisa, vanaisa või ema.
Tegele selle isikuga,
keda Püha Vaim sulle praegu näitab.
Kuulame hetke.
Püha Vaim, tuleta meile meelde...
teatud pettumuse...
haiget saamise või kurbuse ala isa kodus.
Pooltel meist on kindel mälestus.
Ülejäänud palvetavad usus.
Kuidas see väike laps tundis end sel päeval?
Püüa leida üles selle mälestuse emotsioon ja valu.
Mida see väike poiss tunneb?
Mida see väike tüdruk tunneb?
Püha Vaim, aita meid.
Keegi meist ei leia seda üksi üles.
Tule, Püha Vaim, too esile kogu tõde.
Mis on see probleem isasuhtes,
mille sina tahad üle anda Isa armastusse just praegu?
Näita neile kogu tõde.
Püüa leida üles oma selle hetke tunded.
Püüa leida üles oma peidetud valu.
Mida tundsid selle trauma hetkel?
Räägi, kus oli Isa Jumal tol hetkel?
Kus oli Jeesus, Nõuandja, tol hetkel?
Vaata selles toas ringi.
Mida Ta teeb?
Võib-olla sa ei näe Teda, aga mida Isa sulle räägib?
Püha Vaim, vala välja
Isa armastust selle väikse lapse südamesse.
Ma ei jäta sind orvuks. Ma tulen su juurde.
Teen oma eluaseme su juurde.
Pole olnud ühtegi hetke,
kui ma ei oleks sind tõmmanud enda poole oma armastusega.
Isegi kui su ema ja isa ei suutnud sind veenda armastuses -
mina ei jäta sind maha.
Ma võtan sind vastu.
Ma olen isatute Isa.
Lase Ta armastusel tulla.
Tunneta, kui suur on Ta armastus sinu vastu.
Ma olen kutsunud sind oma lapseks.
Lapseks, keda armastan ja kellest mul on hea meel.
Mul ei ole häbi kutsuda ennast sinu Isaks.
Ma ei häbene sind.
Ma ei mõista sind hukka.
Tulin sind päästma.
Mu poeg, armastasin sind nii palju,
et saatsin oma Poja surema sinu eest,
et sa võiksid tulla julgusega Mu ette.
Selle läbi võiksid võtta vastu Mu armu ja halastuse.
Iga kord, kui tundsid, et su vajadusi ei täidetud,
tulin sinu juurde nii nagu tulen praegu.
Tahan nüüd võtta isa positsiooni.
Ma ei saa kuidagi seda palvetada iga siin viibiva inimese eest.
Arvan, et olen väga hea kandidaat valule,
mida su isa on sulle tekitanud.
Olen olnud passiivne isa ja soorituskeskne isa.
Olen olnud autoritaarne isa ning ka vägivaldne isa.
Olin see pastor.
Su isa oli võib-olla
liiga palju haiget saanud, et öelda neid sõnu sulle.
Sulle isiklikult, justkui siin poleks kedagi teist.
Nii, nagu Jeesus läks meie eest ristile.
Mina olen nüüd sinu ees sinu isa asemel.
Milline mälestus meenub sul oma isast praegu?
Tahan, et väike laps sinus võtab öeldu nüüd vastu.
Isana olen sooritanud suurima patu, mida isa oma lapse vastu saab teha.
Olen väljendanud sulle Isa armastust valesti.
Kuigi ma ei vääri seda, siis palun, et andestaksid mulle.
Anna mulle andeks
võimetus pakkuda sulle erilist kohta oma südames.
Kui Jumal kinkis mulle sinu elu.
Ta kinkis anni ja aarde.
Ta andis armastuse anni ja kalli pärli.
Ma ei osanud ustavalt hoida seda Jumala andi.
Palun, et andestad mulle.
Sina ei olnud see probleem.
Sinul ei olnud viga,
millepärast sind oleks olnud raske armastada.
Asi oli minus ja peidetud valus minu sees.
Ma ei suutnud olla isa, sest ma ei olnud poeg oma isa kodus.
Kogesin, et olen pigem sulane kui poeg.
Minust sai sinu elu ülemus.
Andesta mulle see ebaõiglus sinu vastu.
Andesta, ma ei teadnud, mida ma olin tegemas.
Tegin oma isa tegusid.
Andesta, et ma ei võtnud sind kunagi sülle tervel viisil.
Ma ei olnud piisavalt turvaline,
et sa oleksid tahtnud mulle sülle ronida.
Anna mulle andeks.
Anna andeks, et ma ei osanud öelda:
"Armastan sind. Olen su üle uhke."
Oled laps, keda armastan ja kellest mul on hea meel.
Andesta mulle,
et ma ei suutnud panna sind seda uskuma.
Sa ei ole kuidagi puudulik.
Sind on loodud armastuse jaoks.
Oled loodud Jumala armastuse poolt.
Loodud minu armastusse.
Mina tegin sulle haiget.
Mina esindasin valesti Jumalat ja Tema armastust.
Anna mulle andeks, et ehitasin su sisse vale pildi Jumalast.
Anna andeks, et väljendasin isa armastust valesti sinu vastu.
Anna andeks, et ei suutnud sulle silma vaadata ja öelda:
"Olen läbikukkunud.
Olen karistanud sind vihahoos.
Olen kohelnud sind karmil ja ebaõiglasel viisil."
Anna mulle andeks.
Anna andeks,
et ma ei suutnud kunagi öelda, milline õnnistus ja aare sa oled.
Sinu elu on armastuse and maailmale.
Sina oled väärtuslik pärl.
Anna andeks kõik need korrad,
kui alandasin sind ja röövisin oma pilguga su väärtuse.
Sulle meenuvad kõik need korrad.
Vaatasid mulle silma ja nägid pilku,
mis jättis sinu sisse tunde, et sul pole väärtust ega tähendust.
Valan nendesse haavadesse õli, mis puhastab need haavad.
Anna andeks, et rääkisin
rohkem kritiseerivaid sõnu, kui julgustuse ja väärtuse sõnu.
Jeesus, vala õli ja veini igale haigetsaanud alale,
kus sõnad tekitasid väärtusetust ja alaväärsust.
Vala välja oma armastust.
Anna andeks, et ma ei mänginud ega naernud koos sinuga.
Ma ei teadnud, mida ma tegin.
Ma ei õppinud lapsena mängima.
Anna andeks, et mul oli nii kiire, et ma ei andnud sulle oma aega.
Anna andeks,
et ma ei olnud kohal, kui teised isad olid.
Ma ei olnud kohal su tähtsatel sündmustel.
Spordivõistlustel ja kooli üritustel.
Anna andeks, et ma ei toetanud ega kaitsnud sind.
Minu valu jättis su südamesse tühjuse.
Isa armastus on võimsam kui see valu.
Toon sind Isa koju.
Olen lasknud sinust lahti.
Nüüd sina pead minust lahti laskma.
Ta tõmbab sind välja hirmu majast.
Ta toob sind oma rahu ja hingamise koju.
Isa, tule praegu oma orbude juurde.
Oled tõotanud, et Sa ei jäta ega hülga neid.
Näe, kuidas Abba, Isa, kummardub su juurde.
Kui isa ja ema jätavad su maha, siis Issand võtab su üles.
Näe, kuidas Ta võtab su maapealse isa kodust ära.
Paneme risti sinu
ja isa kodus kogetud hirmu ja pettumuse vahele.
Ütle: Andestan sulle, isa.
Sa ei saanud olla isa, sest sa polnud kunagi olnud poeg.
Olen olnud su peale vihane.
Nüüd andestan sulle, sest sa ei teadnud, mida tegid.
Isa Jumal, mul ei ole praegu kohta, kuhu minna.
Kohta, kus oleks isa armastus.
Mul pole kunagi olnud seda turvalist paika.
Tulen su juurde, Abba.
Nüüd ma olen valmis.
Tean, et Sa ei ole mu maapealse isa sarnane.
Olen püüdnud Su koju siseneda.
Olen roomanud, palunud armupalukesi ja anunud.
Olen liiga väsinud, et jõuda Sinu koduni.
Isa, tule ja vii mind koju.
Isa läks välja, et tuua kadunud poeg koju.
Ta läks välja, et tuua vanem vend koju.
Ta on teel sinu juurde.
Kutsu teda.
Kallis laps, olen alati olnud sinuga.
Kõik, mis on minu, on sinu oma.
Tere tulemast koju!
Võta see raske keep oma õlgadelt.
Võta ära orvu riismed.
Näe, kuidas Ta paneb su peale õigsuse keebi.
Pane õiguse keep nende peale,
Issand Jeesus, et see kataks nende patud.
Pestes puhtaks kõikidest läbikukkumisest.
Riieta neid värvilise keebiga.
Isa ligiolu on nii väeline siin.
Ta on siin sinu jaoks.
Laseme lahti Jumala-vastastest uskumustest,
et Ta teeb neid asju teistele aga mitte meile.
Ütleme sellest valest praegu lahti.
Ta tuleb kõikide juurde, kes on hädas ja ilma isata.
Fileo-armastus voolab kõige madalamatesse paikadesse.
Sinna, kus sa oled kõige all, jõuab vool esimesena.
Õigsuse keep katab sind.
See riietab sind lapsepõlvega.
Tere tulemast koju, mu poeg.
Tere tulemast koju, mu tütar.
Sind asetatakse Isa ligiolusse ja lapse seisusesse.
Seal kahtlused ja hirmud peavad eemalduma.
Hirm autoriteetide ees, mis oli su maapealse isa kodus.
Näen, kuidas Ta paneb sõrmuse su sõrme.
Ma ei nimeta teid enam sulasteks.
Mu sõrmus annab sulle praegu poja ja tütre seisuse.
Tere tulemast koju!
See annab sulle tagasi täieliku pärandi.
Mu laps, olin sinuga isegi seal kaugel maal.
Ütlesin, et Ma ei jäta sind maha ega hülga sind.
Võta vastu oma pärand.
Oma lapseseisus.
Ole kogu loodu Isa tütar.
Nüüd Isa, suurim taevas,
kõikide teiste teenija, ilmutab oma armastuse kogu täiuse.
Nii nagu Jeesus alandas end
ja pesi maailma mustuse ning tolmu su jalgadelt...
Ma teen ainult seda, mida olen näinud Isa tegemas.
Näe, kuidas Isa võtab vastu ennast häbistanud kadunud poja...
Isa peseb su jalgu.
Ta kuivatab pisarad su silmadest.
Ta paneb sulle jalatsid jalga.
Sa ei ole ori Tema majas.
Orjadel pole jalatseid vaid need on poegadel ja tütardel.
Uued riided, kullast sõrmus ja jalatsid jalas.
Tõlge: Sanna Pitko