o
Meidät on luotu rakkautta varten.
Voimme tuntea rakkauden joka solullamme.
Rakkauden etsiminen väärästä paikasta aiheuttaa kuitenkin -
yksinäisyyden tunteen.
Tiedostamme, että tarvitsemme todellista rakkautta.
Rakkauden etsiminen väärästä paikasta tuhoaa meidät.
Se jättää jälkeensä särkyneitä perheenjäseniä.
On aika kokea todellista rakkautta.
On aika levätä Isän sylissä.
"Vanhempi veli -syndrooma"
Haluan puuttua erääseen kysymykseen, joka aina toistuu.
Opetukseni voi kuulostaa siltä, että kohtaan Jumalan toistuvasti
hyvin dramaattisella tavalla. Olen kohdannutkin jonkin kerran.
Entä ne ihmiset, joilla ei tällaisia kohtaamisia ole?
Eräs nuorukainen, Hamish, kertoi, ettei hänellä koskaan
ole ollut tällaisia kohtaamisia.
Meillä oli pastoreitten ja työntekijöitten konferenssi
Puolassa heinäkuussa, -99, johon osallistui satoja pastoreita.
Siellä oli eräs nuori mies
joka on tunnettu taidemaalari ja ylistyksenjohtaja.
Haluan kertoa teille hänen todistuksensa siitä, miten hänen
elämänsä muuttui ilman mitään dramaattisia tunnekokemuksia.
Tämä todella innostaa minua.
Hän kirjoitti minulle näin vuosi tämän konferenssin jälkeen.
Kovana miehenä en tiennyt miten kohdella herkkää tytärtäni.
En myöskään tajunnut, miksi “täydellinen” esimerkkini ja
DNA:ni ei kantanut hänessä minua tyydyttävää hedelmää.
Jumala muokkasi luonnettani.
Näin siinä muutoksia ja kasvua.
Pahoja asioita jäi pois elämästäni mutta oli tosi turhauttavaa nähdä
että suhteessani tyttäreeni tapahtui tasaista huononemista.
Lopulta tajusin, että minä olin ainoa, joka aina huusi hänelle.
Minun silmissäni hän ei toiminut millään alueella niin kuin piti.
Pettymykseni ja vihani vuoksi en nähnyt häntä järkevässä valossa.
Jotkut ystäväni sanoivat, että minulla suloinen tytär.
Ajattelin, että tietäisittepä vain totuuden hänestä.
Oli toki hyväkin päiviä ja lupausta paremmasta.
Ajoittaisia hymyjä ja halauksia.
Edes se, että tyttäreni tuli uskoon, ei muuttanut suhdettamme.
Sitten pastorini kehotti minua menemään Jack Frostin
Isän rakkaus -konferenssiin.
Uskon ihmeisiin kuten jokainen arvonsa tunteva kristitty.
Mutta nämä amerikkalaiset todistukset...
Niin suuria ja näyttäviä, täynnä dramatiikkaa ja sankaruutta.
Ne ovat kuin Hollywoodin supertuotantoa.
Ilman pastorini kehotusta, en olisi mennyt konferenssiin lainkaan.
Ensimmäisen kokouksen jälkeen olin varma
että se, mitä Jack puhui, huolimatta dramatiikasta
ja sankaritarinoista, oli syvällistä ja vilpitöntä.
Kun kuulin otteen Jackin tyttären aineesta miten Jack oli muuttunut
kysyin Jumalalta ja itseltäni, mitä pitäisi tapahtua,
että oman tyttäreni ja minun välillä voisi tapahtua samanlaista.
Kaipasin sitä niin paljon.
Kokouksissa minut alistettiin käymään läpi nöyryytyksen kuuri.
Ensin käytiin läpi lapsuuden maa. Sitten piti tunnustaa synnit.
Sitten piti antaa anteeksi syyllisille osapuolille.
Ja lopulta kaikki ne halaukset.
Silti minä en kokenut mitään erityistä.
Ehkä se johtui kovasta luonteestani.
Tai epäuskostani.
Konferenssin jälkeen toivoin, että kesäloma toisi muutoksen minun
ja tyttäreni väliseen suhteeseen.
Mutta minusta mitään ei tapahtunut.
Kuukaudet kuluivat.
Näytti siltä, ettei mitään tapahdu.
Mutta eräänä päivänä huomasin, että tyttäreni on nätti.
Kerran hänen huumorintajunsa teki minuun vaikutuksen.
Jokin siis muuttui sittenkin.
En osaa sanoa, mikä merkitys tuolla konferenssilla oli.
Jumala sen tietää.
Mutta erityisesti muistan Jackin tyttären aineen.
Se oli kaikkein luotettavin ja aidoin todistus siitä
miten Jackin sydän muuttui isän sydämeksi.
Olen vasta matkani alussa.
18-vuotias tyttäreni on kuin uudelleen syntynyt silmissäni.
Esseeseen taitaa vielä olla matkaa.
Siitä huomatta minulla on nyt uskoa, toivoa ja rakkautta.
Hiljakkoin 40-vuotissynttäreilläni sain profetian, että Jumala oli
asettamassa minuun isän sydäntä.
Aina ei ole kysymys dramaattisesta kohtaamisesta
vaikka jotkut niitä kokevat.
On kahdenlaisia kohtaamisia.
Toiset ovat syvyyssukeltajia.
He hyppäävät pää edellä ja suin päin. He ovat vähän pöhköjä.
Toiset taas ovat kahlaajia, jotka odottavat vesirajassa nousuvettä.
Hei eivät koe syviä dramaattisia kohtaamisia.
Vaimoni on juuri tällainen.
Nyt jatkamme siitä, mihin jäimme viime kerralla.
Olemme puhuneet tuhlaaja-pojasta. Luukkaan evankeliumi 15:11.
Siellä sanotaan, että eräällä miehellä oli kaksi poikaa.
Mutta on vielä yksi poika, jota ei oikeastaan mainita tässä.
Se on oikeastaan kertomus kolmesta pojasta.
Oli poika, joka eli Isänsä rakkauden keskipisteessä.
Hän ei koskaan ajautunut siitä pois. Hän on tarinan kertoja.
Poika, joka toi julki Isän rakkauden kaikkialla, mihin meni.
Sitten oli poika, joka oli synnin orja Room. 6 muukaan.
Hänellä on tuhlaajapojan juttuja.
Hän arvosti Isää hyödyn, ei läheisyyden ja rakkauden vuoksi.
Siksi hän ajautui pois Isän rakkauden keksipisteestä.
Isä ei koskaan lakannut rakastamasta häntä.
Tai etsimästä ja tavoittamasta häntä.
Isä rakasti poikaansa täydellisellä rakkaudella.
Kun pojalta olivat omat konstit loppuneet, hän palasi kotiin.
Isä ei läksyttänyt häntä.
Lempeästi ja myötätuntoisesti Isä palautti pojan rakkauteensa.
Kertojapoika, tämä rakkauden orja, ei jättänyt kertomusta tähän.
Hän kertoi tarinan toisesta pojasta.
Juhlien alkaessa hän kertoo tarinan pojasta, joka on lain orja.
Sinä löydät itsesi jostakin näistä kolmesta tilasta.
Olet joko synnin orja, lain orja tai rakkauden orja.
Rakkaus on parempi.
Olen seikkailija. Olen kolunnut Tiibetin vuoret ja Afrikan viidakot.
Ja Amazon-joen. Olen kipparoinut kalastusveneitä
ja pyydystänyt tuhansia viisimetrisiä haita.
Elämäni on ollut yhtä seikkailua.
Olen nähnyt totisia puhureita ja valtavia myrskyjä merellä.
Ja se on kaikki ollut tosi hauskaa. Joko mennään!
Olen suunnitellut matkaa Antarktikselle.
Haluan käydä maailman joka kolkassa, mennä sinne veneellä.
Tiedättekö, olen ihan päätön!
Mutta kaikkein suurin seikkailu oli se, kun sain yhteyden todelliseen
rakkauteen kuusi vuotta sitten.
Nyt suurin seikkailuni on ottaa vastaan rakkautta
ja jakaa sitä perheelleni.
Etsin rakkautta kaikkialta sitä löytämättä.
Mutta ei ole mitään niin kuin kotiinpaluu
...sunnuntaina.
Ilmaisen rakkauttani vaimoani ja lapsiani kohtaan
kaikilla niillä pienillä, mitättömillä tavoilla, joita kukaan ei näe.
Siinä on elämän tarkoitus. Sitä varten sinut luotiin.
Se on elämän suurin seikkailu.
Joh. 17:6 Isä, olen ilmoittanut sinun nimesi ihmisille.
Isän rakkauden kantaja.
Joko olet Isän rakkauden kantaja tuon rakkauden keskipisteessä
tai ajaudut pois synnin tai lain orjuuteen.
Olen ollut synnin orja.
Olen ollut lain orja.
Rakkaus on parempaa.
Pidän pelottavista asioista. Rakkaus pelottaa minua.
Se saa ihon kananlihalle. Enkä nyt puhu vain aviovuoteesta.
Tarkoitan elämistä toisen tarpeiden täyttämiseksi
omieni kustannuksella.
Jeesus kuoli, että sinut voitaisiin palauttaa Isän rakkauteen.
Katsotaanpa toista poikaa. Oletko valmis?
Rakastatko minua vielä tämänkin jälkeen? Voi olla, että et...
Jae 22: Isä sanoi palvelijoilleen:
"Tuokaa pian parhaat vaatteet ja pukekaa hänet niihin
pankaa sormus hänen sormeensa
ja kengät hänen jalkaansa."
Poika palautettiin täydellisesti lapsen ja perillisen asemaan.
Tähän jäimme viimeksi.
Jae 23: "Noutakaa syötetty vasikka ja teurastakaa.
Syökäämme ja pitäkäämme iloa, sillä tämä minun poikani oli
kuollut ja virkosi eloon, hän oli kadonnut -
kreikan kielen mukaan synnin haavoittama -
ja on jälleen löytynyt." Ja he rupesivat iloa pitämään.
Mutta hänen vanhempi poikansa oli pellolla.
Ja kun hän tuli ja lähestyi kotia, kuuli hän laulun ja karkelon.
Ja hän kutsui luoksensa yhden palvelijan ja tiedusteli, mitä se oli.
Tämä sanoi hänelle: "Sinun veljesi on tullut.
Isäsi teurastutti syötetyn vasikan, kun sai hänet terveenä takaisin."
Niin hän vihastui, eikä tahtonut mennä sisälle.
Mutta hänen Isänsä tuli ulos ja puhutteli häntä leppeästi.
Vanhempi veli ei tahtonut mennä sisälle rakkauden kotiin.
Monet Jumalaa pelkääväiset kristityt elävät elämänsä pellolla
ja luulevat olevansa Isän kodissa.
No, pianhan näemme...
Mutta hän vastasi ja sanoi isälleen:
"Katso niin monta vuotta olen sinua palvellut" - tai ollut orjasi.
Poika, joka halusi olla orja.
Lain orja.
En ole milloinkaan sinun käskyäsi laiminlyönyt
ja kuitenkaan et ole minulle koskaan antanut...
Hei hei hei! Huomaatko!
Vanhemman veljen asenne on ihan sama kuin nuoremman.
Nuorempi arvosti Isää hyödyn perusteella, mutta vanhemmalla
on aivan sama sydämen asenne. Se vain ilmenee eri tavalla.
Et ole koskaan minulle antanut vohlaakaan
pitääkseni iloa ystävieni kanssa. Mutta kun tämä sinun poikasi...
Tämä "hyvä" poika ei asetu suhteeseen sellaisten kanssa
jotka eivät käyttäydy, ajattele ja puhu samoin kuin hän.
Mutta kun tämä sinun poikasi tuli, joka on tuhlannut omaisuutesi
porttojen kanssa, hänelle sinä teurastat syötetyn vasikan.
Rakastan tätä!
Katso miten minun Isäni vastaa hänelle.
Veljet, jos hän olisi ollut minun poikani, arvaapa vain miten
minä olisin vastannut hänelle...
Mutta ei Isä! Ei Abba.
Isä sanoo: Lapseni. Tämä pitää lukea kreikaksi.
Se tarkoittaa...
Hän pyysi ennen kokousta, etten istuisi hänen syliinsä.
Vanhempi veli vastaa vihalla ja raivolla.
Mitä tekee Isä? Hän sanoo: Minun rakastettu poikani.
Tajuatko, millainen Tuhlaajaisä meillä on!
Me raivoamme Hänelle ja Hän kysyy ‘Saanko halata sinua?’
Mikä teitä oikein vaivaa?
Tiedämme hyvin, mitä Häneltä ansaitsisimme.
Mutta emme pysty edes ärsyttämään Häntä.
Hän vain haluaa rakastaa meitä. Hän on ylenpalttinen Tuhlaajaisä.
Lapseni, olen aina kanssasi ja kaikki mitä minulla on, on sinun.
Se on sinun kaiken aikaa. Koko rakkauden valtakunta on sinun.
Voit vastaanottaa rakkautta, vaeltaa siinä, saat huolenpidon
ja terveyden ja kaikki Isän kodissa on sinun koko ajan.
Mutta ei, jos elät ja raadat pellolla kiukkuisena ja riidanhaluisena.
Koska kuvittelet, että muita siunataan enemmän kuin sinua.
Meidän tulee tajuta, että tämä on nyt se kiltti poika.
Juuri sellainen, jollaisen me kaikki haluaisimme.
Kaikki naapurit katsovat ja päivittelevät, miten upea hän on.
Olisipa omani samanlainen.
Hän aina raataa pellolla. Hän aina tottelee isäänsä.
Hän tekee aina läksyt ajallaan ja saa kokeista kiitettäviä.
Hän on kaikkien urheilu- joukkueiden kapteeni.
Olen ollut heidän kotonaan.
Pojalla on oma WC, eikä siellä ole yhtään keltaista tahraa.
Aivan uskomatonta!
Eikä lattialla ollut alusvaatteita. Sänky oli pedattu.
Hän vei roskikset ulos ennen kuin vanhemmat edes nousivat.
Eikä heidän tarvinnut pyytää.
Tämä on perheen kiltti poika. Mutta kiltti aivan vääristä syistä.
Hän kuuliaisuutensa ei noussut sydämen rakkaudesta.
Jos näin olisi ollut, hänellä olisi ollut Isänsä sydän.
Ennen kuin lannistut siitä, että sinulla on kapinallinen poika
muista, että tässä on puhe täydellisestä Isästä.
Kumpikaan hänen pojistaan ei tajunnut hänen sydäntään.
Molemmat elivät kodin rakkauden ulkopuolella.
Tämän pojan kiltteys ja kuuliaisuus perustui
epäonnistumisen ja hylätyksi tulemisen pelkoon Isän silmissä.
Hänestä Isä siunasi hänen veljeään enemmän kuin häntä.
Hänen kuuliaisuutensa ei perustunut vastarakkauteen.
Sekin perustui henkilökohtaisen hyödyn tavoitteluun.
Hänen palvelunsa perustui siihen, mitä hän siitä hyötyisi.
Tästä alkaa etääntyminen Isän rakkauden keskipisteestä.
Palvelu vain hyötymismielessä johtaa ihmispelkoon ja
pelkoon siitä, että ihmiset voivat pidättää meiltä siunauksemme.
Ihmispelko etäännyttää elävästä Jumalasta, sanoo Jesaja 51.
Kun pelkäät ihmistä, sinä etännyt elävän Jumalan luota.
Toinen poika ajatteli vain hyötyä ja ajautui moraalittomuuteen.
Toinen tavoitteli myös hyötyä, mikä oli Isän halventamista.
Hän ajautui kohti kovaa pinnistelyä ja ponnistelua
Isän rakkauden ja hyväksynnän saavuttamiseksi.
Hän kuvitteli pääsevänsä Jumalan valtakuntaan
ja saavuttamaan isänsä siunauksia
oikeilla uskonnollisilla hyperteoilla ja hypersanoilla.
Hän ymmärsi Isänsä sydämen totaalisesti väärin.
Koko jutun juju oli etääntyminen ja se, ettei sitä edes tajunnut.
1982 seilailen kauppalaivallani Pohjois-Carolinan rannikkoa.
Löysin sieltä aivan uuden kalastusalueen.
Neljässä päivässä ylikuormitin paattini kaloilla, joita vain tuli
ja tuli ja silloin kun niitä tulee, ei enää tiedä milloin lopettaa.
Ja silloin laivat uppoavat.
Laivani perä kallistui uhkaavasti ja sanoin että lienee parasta
lopettaa kalastaminen tähän.
Parasta saada paatti kotiin. Se oli aivan epätasapainossa.
Pienikin merenkäynti olisi kallistanut sen helposti kumoon.
Pistimme autopilotin päälle pysyäksemme kurssissa.
Mutta se ei huomioinut poikkeamaa kurssista.
Siihen aikaan autopilotti ei ollut kytkettynä tietokoneeseen.
Erikseen piti käydä tarkistamassa virtausten, tuulen tai vuoroveden
aiheuttama poikkeama kurssista.
Mutta tonneittain kalaa piti saada jäihin kannelta auringosta.
Olin niin keskittynyt saaliiseen etten huomannut,
että olimme siirtyneet pois kurssista.
Paatin piti kulkea 6,5 solmua /h, mutta takakeno hidasti meitä.
Asetin suunnan suoraan tuonne.
1,5 tuntia autoin miehiäni lastaamaan kaloja jäihin.
Sitten palasin ruoriin tarkistamaan kurssipoikkeamaa.
Heti, kun olimme ottaneet kurssin ja lähteneet kohti satamaa
näin pientä laineilua vedessä.
Näin lähellä Golf-virtaa laineilun toisella puolella ei ole virtausta
mutta toisella puolella on.
Yleensä virtaus on itäpuolella, kauempana rannasta.
Näin veden väreilyn, mutta olin liian kiinni kaloissa
kiinnittääkseni siihen huomiota.
Minulla on taipumus olla aika suorituskeskeinen.
Ja silloin minua ei saa häiritä.
Minulla ei ole aikaa muuhun kuin saada homma hoidetuksi.
Meitä tällaisia on täällä tietenkin vain ihan pari.
Kiinnitin kaiken huomioni kaloihin, jotka olivat
sillä hetkellä kaikkein tärkeimmät. Suunta on lounaaseen.
Matkaa olisi pitänyt taittua 9 mailia.
Matkaa satamaan oli 62 mailia.
Olimme kuusi mailia pohjoiseen siitä, mistä lähdimme liikkeelle.
Bermudan kolmio! Missä sitä oikein mennään?
Tämä oli ensimmäinen ajatus, koska moni ystäväni on
laivoineen kadonnut merellä.
Tarkistin laitteiston ja paikansin meidät jälleen 5 mailia
pohjoiseen siitä, mistä aloitimme.
Ei voi olla! Mehän olemme menossa tuohon suuntaan!
Sitten muistin veden väreilyn.
Sammutin koneet tarkistaakseni poikkeaman kurssista.
Virtauksen voimasta laivani kuin lensi kohti pohjoista
vaikka sen kurssi oli asetettu päinvastaiseen suuntaan.
Tajuatko, että kun et tunnista etääntymistäsi
olet satuttamaisillasi muita.
Yhtenä hetkenä voit tulla uudistuskokoukseen ja
kokea Isän rakkauden ja sen, miten Jumala muuttaa sinua.
Seuraavassa hetkessä ilmaiset Isän rakkautta tosi väärin toiselle.
Aina kun ajaudut pois Isän rakkauden keskipisteestä
olet tekemäisilläsi suurimman synnin, synnin rakkautta vastaan.
Jos ei oteta lukuun sitä ettei usko Jeesukseen.
Onko mitään suurempaa syntiä kuin ilmentää Jumalan
valtakunnan rakkautta väärällä tavalla toiselle ihmiselle?
Olin niin paneutunut saaliiseeni, joka tuntui niin kauhean tärkeältä
sillä hetkellä, etten vaivautunut tarkistamaan alukseni suuntaa.
Luulin tekeväni kaikki oikeat asiat ja laitteistoni piti toimia oikein.
Uskoin, että rukouselämäni ja Raamatun lukemiseni ovat kunnossa.
Käyn ahkerasti seurakunnassa ja teen sitä ja tätä.
Minä olen okei, mutta sinä et ole.
Olet satuttamaisillasi jotakuta.
Tällainen oli vanhempi veli.
Hän oli palkkiontoivossaan kiinni Isän miellyttämisessä.
Häntä ei kiinnostanut toisen ihmisen perustarve saada
Isän rakkaus ja hyväksyntä ja saada anteeksianto.
Hän oli enemmän kiinnostunut omasta tehtävästään.
Hän oli kiinnostuneempi kuuliaisuudesta kuin suhteesta.
Silloin meitä kiinnostaa oikeus ja totuus, ei rakkaus ja myötätunto.
Keskityt vain vanhurskauteen.
Se johtaa sinut etsimään oikeutuksen omille kielteisille
asenteillesi niitä kohtaan, jotka eivät ajattele niin kuin sinä.
Keskittyminen totuuteen - tyhjiö rakkauden kohdalla.
Siitä, kun tulin uskoon vuonna 1981, vuoteen 1995 keskityin
totuuteen, kuuliaisuuteeni ja oikeisiin tekoihin.
Jumalan valtakunnan osalta olin tyhjä.
Olin tyhjä siltä osin, minkä vuoksi Jeesus oli kuollut.
Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut...
Koko luomakunnassa on kyse rakkauden vastaanottamisesta.
Ja sen jakamisesta edelleen.
Joko olet synnin orja, tuhlaaja-poika, ajautuen pois Isän
rakkauden keskipisteestä -
tai olet lain orja, vanhempi veli.
Tai elät rakkauden orjana.
Kun ajaudumme erillemme täydellisestä rakkaudesta,
säälistä ja anteeksiannosta, olet vaarassa satuttaa jotakuta.
Tämän päivän aluksissa on varhaiset varoitusjärjestelmät.
Heti kun ajaudut parikymmentä metriä pois kurssista
varoitusvalot syttyvät.
Ja jos olet mailin verran pois kurssista, hälytyskellot soivat.
Siihen aikaan hälytyskellot olivat laivan pohjakuvussa
alhaalla konehuoneessa.
Siellä oli akselit, jotka johtivat potkuriin.
Joskus niiden kytkin saattoi hajota keskellä yötä.
Silloin vettä alkoi tulla sisään laivaan.
Koneen jäähdytysjärjestelmän putket saattoivat hajota keskellä
yötä kesken uniesi ja tunnissa koko paatti saattoi upota.
Monen ystäväni alus on uponnut heidän jalkojensa alta, koska
heiltä puuttui varhainen varoitusjärjestelmä.
Minulla kyllä oli ja jos vettä tuli sisään ja pinta alkoi nousta...
Pelästytinkö teidät?
Sinun pitäisi olla merellä 60 mailia maista kahdelta yöllä
ja yhtäkkiä....
Jokainen taistelee henkensä edestä.
Minullekin on käynyt näin monta kertaa.
Miltä tuntuisi, jos sinulla olisi elämässäsi tällainen
varhainen varoitussysteemi?
Että heti kun alkaisit ajautua pois Isän rakkaudesta, jokin
elämässäsi alkaisi...
Tiedäthän sen robotin Matkalla avaruuteen -sarjassa?
Kaikki menee ihan mukavasti ja hän ja Will kuljeksivat
jollakin planeetalla ja yhtäkkiä robotti huutaa: Varoitus, varoitus!
Haluaisitko tällaisen varoituksen elämääsi aina, kun ajaudut pois
Isän rakkauden keskipisteestä?
Haluaisitko sellaisen?
Ottaisitko sellaisen vastaan? Kunnioittaisitko sitä?
Mutta sinullahan on jo sellainen.
Se on vaimosi!
Se on aviomiehesi!
Se on lapsesi!
Olemme varhaisten varoittajien ympäröimiä.
Katso heitä silmiin.
Silloin tiedät, milloin olet tehnyt syntiä rakkautta vastaan.
Niin monen teidän aluksenne on uppoamassa.
Hälytys on soinut vuosia.
Miten ihmeessä olet pystynyt elämään sen kanssa?
Jumala on ihmissuhteissamme varustanut meidät varhaisilla
hälytysjärjestelmillä, mutta emme ole ottaneet niitä vastaan.
Lähimpäsi paljastavat sinusta ristiinnaulitsemattomat alueesi.
Hälyttiminä he ovat Jumalan lahja elämääsi.
He auttavat sinua erottamaan, milloin olet ajautumassa pois
Isän rakkauden keskipisteestä.
Vanhempi veli kuvitteli tekevänsä kaikkia oikeita asioita.
Hän oli niin uskollinen ja velvollisuudentuntoinen.
Hän oli niin omantunnontarkka ja niin yhteisönsä kunnioittama.
Mutta hän ei huomioinut varhaista hälytysjärjestelmäänsä.
Se johti hänet raatamaan kuin orja pellolla ja tuntemaan itsensä
enemmän orjaksi kuin lapseksi.
Lapsen ja palvelijan välillä on suuri ero.
Palvelijat voivat vain tuoda toisen isännän luokse.
Lapsi voi tuoda hänet rakastavan Isän luokse.
Vanhempi veli käyttäytyi enemmän palvelijan tavoin
kuin lapsen.
Käyttäydyin itse ennen enemmän isoveljen tavoin, kuin lapsen.
Olen itse käyttäytynyt uskonnollisen oikeaoppisesti.
Olen tehnyt kaikki oikeat teot.
Pastorina arvostin kuuliaisuutta yli suhteen seurakunnassani.
Korotin totuuden, pyhityksen ja puhtauden rakkauden yläpuolelle.
Ja läheisyyden, myötätunnun ja anteeksiannon yläpuolelle.
Saarnasin seurakunnalleni ylhäältä käsin sen sijaan, että
olisin nostanut heitä rakkaudessa lempeydessä ja myötätunnossa.
Mutta ongelma oli siinä, että minä olin oikeassa.
Kun teet kaiken uskonnollisesti oikein
ihmiset eivät halua olla lähelläsi.
Silloin voit tuoda heidät vain isännän luokse.
Tämä maailma on kyllästynyt isäntiin.
Lapseni eivät tuoneet ketään meille leikkimään.
He halusivat aina mennä kylään muiden luokse.
Eivät he halunneet tuoda ketään sen ilkeän ukon lähettyville.
Sitten sain ilmestyksen Isän rakkaudesta.
Jumala muutti sydämeni radikaalilla tavalla.
Tajusin, että tärkeintä on elää Isän rakkauden keskipisteessä.
Se on jopa tärkeämpää kuin totuus.
Fariseukset ja saddukeukset tunsivat totuuden.
Jeesus sanoi, että rakkaus ja sääli ovat tärkeämpiä.
Ne vahvistavat totuuden.
Totuus vietynä äärimmäisyyteen johtaa harhaan.
Jumala osoitti, että elämäni tärkein tehtävä on vastata
vaimoni ja lasteni tarpeisiin omieni kustannuksella.
Millä tavalla voin antaa elämäni alttiiksi heidän edestään?
Yhtenä päivänä silloin 15-vuotias tyttäreni soittaa koulusta ja kysyy,
voiko hän tuoda ystävänsä meille.
- Mitä? Tottakai!
Voit tuoda ystäviäsi meille koska vain kysymättäkin.
- En vain halunnut, että näytät järkyttyneeltä, kun hän tulee.
- Miksi olisin järkyttynyt?
- No hänellä on ihan oranssi tukka.
- Okei...??
- Ja hänellä on koiran panta kaulassa ja siinä on niittejä.
Tässä vaiheessa olin jo ihan hiljaa.
- No onko muuta?
- Hänellä on käsivarsissaan kissan kaulapanta.
- Miksi haluat tuoda hänet meille?
- Hänen isänsä on satuttanut häntä.
Hän on narkkari ja on jättänyt hänet ja hänen äitinsä.
Halusin, että hän voisi tavata sinut.
- Jaa jaa... No onko vielä muuta?
- Hänellä on korvarenkaita hassuissa paikoissa.
En haluaisi, että näytät järkyttyneeltä, kun tulemme.
Haluaisin, että rukoilet hänen puolestaan.
Sillä tavalla kuin rukoilit minunkin puolestani.
Tunnin kuluttua tytär tulee kotiin ja huutaa "Isä, missä olet?"
Hän juoksee työhuoneeseeni tämän... en tiedä mikä hän oli.
Hän oli kauhuissaan.
Tytär istui sohvalle ja veti kaverinsa mukanaan.
Jutellaan isän kanssa vähäsen.
Erican mielestä se oli outoa.
- Moi Erica. Mitä kuuluu?
Missä päin asut? Mitä vanhempasi tekevät?
- Ei minulla ole isää, hän vastaa.
Hän on rannalla ja narkkari ja milloin vankilasta, milloin ei.
- No sen täytyy tuntua tosi kipeältä.
- No ei niin yhtään ja olen iloinen, että hän on poissa.
Isättömän 15-vuotiaan tytön ääni.
Sanoin, että kyllä se sattuu tosi paljon.
Kerroin omien vanhempieni alkoholiongelmista.
Muistan, kuinka lapsena tuntui,
että sydämeni räjähtää rintakehäni läpi
ja minua sattui niin, että olin varma, että kuolen.
12-vuotiaana tein vähän samantapaisen tempun kuin sinä.
- Minua ei enää satu!
Ja minusta tuli vihainen.
Sitten tein sen virheen, että kysyin, saanko rukoilla
hänen puolestaan.
- En halua rukousta, en halua pelastua.
Myöhemmin sain tietää, että hänen äitinsä raahasi hänet aina
vanhanajan pyhitysliikkeen kirkkoon, kun vain ovet oli auki.
Hän ei halunnut olla tekemisissä yhdenkään mestarin kanssa.
Pyysin anteeksi, että olin ylittänyt hänen rajansa.
Lupasin, etten puhu Jumalasta enkä mainitse Jeesusta.
Kysyin, saanko kuitenkin sanoa jotakin hänelle.
Sarah siirtyy hänen viereensä ja kietoo käden hänen ympärilleen.
- Kaikki on ihan okei!
Tulen Erican eteen ja otan häntä kädestä.
Hän on epäluuloinen.
Sanon, että haluan vain sanoa nämä asiat isänä.
Oma isäsi on ehkä liian rikki koskaan sanomaan niitä.
Sisimmässäsi sinun tulee tietää, mitä isä ajattelee sinusta.
Sanoin: "Erica, isänä haluan pyytää sinulta anteeksi kaikkea kipua
jota olen sinulle aiheuttanut.
Anna anteeksi, ettei sydämessäni ollut sinulle paikkaa."
- Mä en halua itkeä!
- En minä yritä sinua itkettää.
Valehtelin...
En yritä sinuakaan itkettää!
Valehtelen!
Aloin puhua hänelle sanoja, joita me kaikki kaipaamme kuulla
isämme sanovan meille.
Se kesti vain minuutin ja hän lensi ulos huoneesta
itkien täyttä parkua.
Hän vietti kylppärissä varttitunnin.
Hän meni tyttäreni huoneeseen ja tunnin päästä hän lähti.
Seuraavana päivänä Sarah soitti ja kysyi, saako hän taas
tuoda Erican meille.
Sanoin, että tottakai. Tulkaa vain!
Tunnin päästä kuuluu Sarahin huuto: Isä, missä olet, tulin kotiin.
Ja kohta toinen: Isä, tulin kotiin.
Sarah juoksee luokseni ja istuu syliini ja halaa minua.
Erica istuu Sarahin syliin ja halaa minua.
Ja minä vain ihmettelen, mitä ihmettä oikein olen tehnyt.
Tytöt menivät Sarahin huoneeseen.
Sitten Erica tekee lähtöä, mutta tulee ensin luokseni ja kysyy
- Isä, siunaisitko minut ennen kuin lähden?
- Mielelläni, Erica.
En käyttänyt sanaa Jumala enkä Jeesuksen nimeä.
Vain siunasin hänet niin kuin isä siunaa.
Sanoin sanoja, joita jokainen 15-vuotias tyttö haluaa kuulla
isän suusta, koska hänen isänsä oli liian rikki sanoakseen niitä.
Joka päivä kuusi viikkoa hän tuli meille.
Viikon kuluttua renkaat hävisivät hänen kulmakarvoistaan.
En tiedä hävisivätkö ne myös muualta, mutta ei niitä näkynyt.
Viikko siitä ja kissan ja koiran pannat katosivat.
Siitä viikon päästä hänen hiuksensa olivat luonnolliset.
Kuuden viikon kuluttua hän antoi sydämensä
Jeesukselle tyttäreni huoneessa.
Palvelijoiden ja lasten välillä on suuri ero, huomaatko.
Maailma on kuoliaaksi asti kyllästynyt mestareihin.
Jos olemme kuin vanhempi veli, olemme kuin palvelija tai orja.
Silloin ihmiset eivät halua sitä, mitä meillä on.
Kun meillä on Tuhlaajaisän sydämen rakkaus ja myötätunto
ja ilmennämme sitä samoin kuin Hän tuhlaajapojalle
silloin ihmiset alkavat haluta ja kaivata Jumalan valtakuntaa.
Iso osa teologiastamme on palvelija-teologiaa.
Puhumme orjan kieltä.
Arvot, teologia, kurinpito ja kaikki, minkä juuret eivät ole
rakkaudessa, johtaa lopulta lainalaisuuteen.
Luulet asuvasi Isän kodissa, mutta todellisuudessa olet
pellolla ja raadat kuin orja.
Arvostat Isää vain pienten rakkauden ja hyväksynnän
ilmausten vuoksi.
Eikä sinulla ole lepoa.
Ja sitten ihmettelet, miksi elämäsi ei ole todistus.
Ihmettelet, miksi lapsesi eivät halua sitä, mitä sinulla on.
Tai miksi naapurit eivät pyydä sinua kotisoluunsa tai kirkkoon.
He etsivät täysin ehtoja asettelematonta rakkautta.
Pahat ihmiset viihtyivät Jeesuksen kanssa ja
hyvät halusivat tappaa Hänet.
Haluavatko pahat ihmiset olla sinun lähelläsi?
Haluatko heitä lähellesi?
Siihen saakka kunnes Isä on ovellasi tervehtimässä orpoja
ja tuhlaajalapsia ja pahoja ihmisiä täysin ehdottomalla rakkaudella
ja hyväksynnällä, heitä vastassa on vanhempi veli.
Vanhempien veljien kautta ei tule maailmaa muuttavaa herätystä.
Olemme nähneet riittämiin, mitä Ismaelin henki saa aikaan.
Iisakin vanhempi veli.
Se on erilaista, mutta ilmenee seurakunnassa kaikkialla.
Vanhemmalla veljellä on neljä oiretta.
Olen kirjoittanut ne sydämeeni, koska kukin niistä on robotti.
Se varhainen hälytys, joka ilmoittaa, että paattini uppoaa.
Jos en tarkista kurssiani, ajaudun satuttamaan jotakuta.
Olen aikeissa tehdä synneistä suurimman.
Ilmaisen Isän rakkautta toista ihmistä kohtaan väärällä tavalla.
Onko olemassa suurempaa syntiä, kuin tämä?
Vanhemman veljen ensimmäinen oire on kiivas pinnistäminen.
Enkö ole raatanut pelloilla kaikki nämä vuodet kuin orja.
Kiivas pinnistäminen on vain hyperuskonnollista toimintaa.
Sitä ei sävytä empatia, myötätunto tai anteeksianto.
Se pyrkii jotenkin ansaitsemaan Jumalan rakkauden teoilla
uskonnollisilla toiminnoilla.
Jack Winterin kirja Kotiinpaluu on auttanut minua suuresti.
Hän sanoo kirjassaan:
Rakkaus on lahja, ei palkkio palvelusta.
15 vuoden ajan en kyennyt ottamaan sitä vastaan.
Jos joku saarnasi rakkaudesta tai armosta, suutuin heille.
Entä kuri! Minulla se puoli oli hanskassa paremmin kuin muilla.
Rukoilin ja paastosin ja luin Raamattua enemmän kuin he.
Mitä kovemmin vanhempi veli yritti, sitä etäämmälle hän ajautui
Isän kodista.
Isä oli aina hänen luonaan ja kaikki mikä oli Isän, oli hänen.
Kun alamme suorittaa saadaksemme jotakin,
ajautuminen alkaa ja teet syntiä rakkautta vastaan.
Kun yritämme tehdä vaikutuksen muihin ihmisiin tai pastoriin
lähestymme vanhemman veljen ensimmäistä varoitusääntä.
Tämä alue on suurin kaikista synneistä elämässäni.
Olen oppinut hillitsemään sitä uskonnollisissa ympyröissä,
mutta laitapa minut kalastusalukseen, niin näet...
Herra huipputekijä herää eloon.
Eräs kaveri lähti merelle kanssani ja hän sanoi, että
Dr. Jekyl ja Mr. Hyde alkoi kummasti elää hänelle.
Kuka Jack on maissa ja kuka hän on merellä.
Yksi suurista iloistani on viedä pastoreita merelle kalaan
ja auttaa heitä näkemään, mitä he ovat täynnä.
Olen nähnyt, mitä seurakuntani henkilökunnan sisuksissa on.
Tuli sieltä esiin ikäviäkin asioita
mutta he pysyivät rakkaudessa ja nöyryydessä.
Tiesin, että se oli aitoa.
Kerran vein kuusi pastoria kohti Bahamaa ja minulla oli säännöt.
Ei Raamattuja, ei kännyköitä, ei kirjoja.
Joskus pitää paastota uskonnollisuudesta.
Voi antaa lihan jyllätä, ei missään moraalittomuuksissa,
mutta elää laivassa, ei aja partaa viikkoon, ei suihkua...
Nämä kuusi pastoria olivat kokeneita merellä olijoita.
Mutta kukaan ei ollut kalastanut nokkakalaa tai miekkakalaa.
Tarvitaan eksperttiä ruoriin ja toista kannelle hoitamaan kala.
Mutta meitä oli vain minä ja nämä kuusi pastoria
jotka eivät tienneet kalastuksesta mitään.
Kalastimme viisi päivää. Minun maineeni oli vaakalaudalla!
Minut tunnetaan kalamiehenä ja jos 5 päivään ei ala kalaa kuulua
alan ajelehtia... alan etääntyä...
Minun täytyy tehdä vaikutus näihin kavereihin.
Heidän täytyy nähdä, että kalajuttuni ovat olleet tosia.
Etteivät ne ole vain sitä amerikkalaista dramatiikkaa...
Jos tätä sanomaa ei höystä huumorilla, se tekee teistä
selvää jälkeä.
Olemme kotimatkalla ja meillä on 190 mailia merta edessämme.
Pastoreilla on lennot varattu ja meillä on aikataulu, jotta
ehdimme Daytonaan ajoissa.
Iltapäivällä lopulta osumme siihen.
Osumme suureen ristiaallokkoon. Ja siinä on lauma miekkakaloja!
En ollut koskaan aikaisemmin nähnyt tällaista laumaa miekkakaloja.
Yleensä ne uiskentelee yksin tai pareittain.
Olen saanut niitä saaliiksi pareittain. Nyt miekkakaloja oli joka puolella.
Ne olivat valtavan kokoisia.
Merenkäynti oli melkoinen ja laivaa oli vaikea pitää suorassa.
Kalat törmäilivät laivan kylkiin ja 100 dollarin syötteihin.
Siinä kyllä selvisi, mitä pastorit ovat täynnä.
He olivat valmiit tappamaan toisensa ja heittämään
toisensa yli laidan
käydessään taistelua siitä, kuka saa kalan koukkuunsa.
Ja minä heitän vettä myllyyn ruorin takaa ja huudan, että
pyydystäkää se!
He läimäyttelevät toisiaan ja katkovat siimoja.
16 kalaa!
Menetimme satoja dollareita syöteissä.
He taistelevat parista kalasta, koukkaavat ne, sotkevat siimoja
huutavat ja raivoavat toisilleen.
Etäännymme... Etäännymme...
Meillä on muutama minuutti aikaa ja minä olen raivoissani.
Olen vähällä räjähtää.
Sehän näyttää siltä, että minä en osaa koko hommaa.
Minä olen kuitenkin tehnyt tätä aikaisemminkin.
Mutta nämä tunarit...
Ja sitten tulee se suurin kala, 250-300 -kiloinen, avaa kitansa,
nappaa syötin ja sotkee puoli tusinaa siimaa ja
jättää yhden syötin jäljelle.
Näemme sen muutaman metrin päässä ja se on auton kokoinen.
Hyppään huutaen ruorin takaa ja tönin kaverit kumoon.
Kala napaa syötin ja alkaa pomppia vedessä.
Ojennan vavan yhdelle kavereista ja hän istuu
sen kanssa ja alle minuutissa 800 metriä siimaa on tiessään.
Kala on tiessään ja me vain tuijotamme toisiamme.
Käänsin keulan kohti kotia eikä kukaan puhunut toisilleen...
seuraavaan kolmeen kuukauteen.
Tätä tarkoitan kiivaalla pinnistelyllä.
Ei se ole sen kummallisempaa kuin seurakunnassakaan.
Jokainen meistä haluaa koukata kalan ja
näyttää hyvältä ja saada kunnian ja huomion.
Vanhemman veljen asenne johtaa meidät tekemään syntiä
rakkautta vastaan, koska emme ole kuulleet hälytysääntä.
Olemme niin jumittuneita tehtäväämme ja suoritukseemme
ja näyttämään hyvältä ja saavuttamaan...
Se johtaa Jumalan valtakunnan vääristyneeseen ilmentämiseen
Kristuksen ruumiissa
työpaikoilla
ja perheessämme.
Tämä oli äärimmäinen tilanne sitten niiden päivien
jolloin minut tunnettiin kapteeni Blythina.
Sen jälkeen olen oppinut tukahduttamaan sen.
Mutta siellä se silti on.
Vapauduin tuhlaajapojan jutuista, mutta tämä vanhempi veli...
Tämä suorituskeskeisyys.
Se johtaa numeroon kaksi:
Kilpailuhenkeen. Sisaruskateuteen.
Vanhempi veli kävi kisaa.
Katso nyt, mitä annoit hänelle, mutta et ole antanut minulle.
Hän kilpaili nuoremman veljen kanssa.
Me heitä vastaan.
Ne, jotka ajattelevat, uskovat ja puhuvat niin kuin minä
niitä vastaan, jotka eivät niin tee.
Minun leirini niitä vastaan, joiden leiri on kadun toisella puolella.
Emmekä tajua, että ajaudumme kohti syntiä rakkautta vastaan.
Joh. 13:34-35 Jeesus sanoi hyvin selvästi, että
siitä maailma tuntee teidät minun opetuslapsikseni
että teillä on keskinäinen rakkaus.
Ei keskinäinen kilpailu.
Ei sisaruskateus, jota meillä on seurakunnassa, kun pastori
mainitsee jonkun toisen nimen pulpetista, mutta ei sinun.
Ja sinä autoit tarjoilussa yhtä paljon kuin ne muutkin
ja pastori unohti sinut.
Näytämme ajattelevan, että olemme siunatumpia ja että
ihmiset ja Jumala rakastavat meitä enemmän kun
meidät huomataan ja olemme esillä.
Mutta kilpailuhenki johtaa vain kateuteen.
Pahansuopaisuuteen niitä kohtaan, joiden rinnalla toimit.
Ennen ilmestystäni tästä kävin pastorikonferensseissa
ja tapasin työtovereitani ja vertaisiani parin vuoden välein.
Kun joku nousi puhumaan, ajattelin, että minä kyllä tekisin
sen paremmin itse.
Ainakin saisin pidettyä ihmiset hereillä.
Toiset vaan tuudittavat heidät uneen.
Muistan konferenssiesitteen, jossa esiteltiin neljä puhujaa.
Jokaisella oli erityinen tehtävä eheytymisen ja
ennalleen asettamisen alueella Kristuksen ruumiissa.
Katsoin heitä ja tuumin, että olen itse kouluttanut näistä jokaisen.
Mutta ei minua ole koskaan kutsuttu puhumaan.
Istahdin ja vaimoni tuli ja näki esitteen.
- Jack, näetkö tämän! He ovat kutsuneet puhumaan
neljä ihmistä, jotka sinä olet kouluttanut palvelutehtäviinsä.
Vaivaako sinua, että sinua ei ole pyydetty puhumaan?
- No ei toki.
Menimme konferenssiin ja kaikki neljä puhuivat peräperää.
Kolmanteen mennessä kaikki jo nukkuivat ja minä olin tosi iloinen.
Se oli todella tylsää. Sitten oli neljännen vuoro.
Me yritimme vain kestää ja selvitä sen läpi.
Neljättä aloin kuunnella kunnolla. Puolivälissä vaimoni kysyi:
- Eikö tuo ole sinun tekstiäsi?
- No niinpäs onkin. Aikamoinen kunnia, vai....
- Eikö sinua ota päähän?
- No eihän nyt toki!
Psalmi 116:11 Kaikki ihmiset ovat valehtelijoita.
Bermuda-ryhmä kuuntelee nauhojamme.
Luultavasti kuuntelet meidän kasetteja, jos olet Bermuda-ryhmästä.
Olin niin kilpailuhenkinen ja niin kateellinen.
Se on silkkaa hengellistä kunnianhimoa.
Halu saavuttaa jotakin merkittävää hengellisesti.
Ja pinnistellä sen saavuttamiseksi.
Halu tulla nähdyksi ja olla jotakin kypsien ihmisten silmissä.
Eikö tämä ole meille kipuilun paikka.
Olen niin tulvillani ilmestystä Isän rakkaudesta.
Sain ilmestyksen lapseudesta.
Olette ehkä kuulleet ‘Orjuudesta lapseuteen’ -sarjasta.
Jumala muuttaa minua suhteessa apostoliseen
auktoriteettiini, joka minulla on Etelässä.
Puolitoista vuotta sitten olimme paikallisessa konferenssissa.
Meitä on siellä noin 40.
Yhteydessämme olevien 800 pastorin johtava apostoli
nousee ketomaan ilmoitusasiat.
- Onpa todella hyvä nähdä Jack täällä.
Hänen upea palvelutehtävänsä koskettaa ihmisiä eri kansoissa.
Mutta hän puhui vain 15 sekuntia ja siirtyi seuraaviin asioihin.
Eikö hän nyt olisi voinut sanoa vähän enemmän?
Sitten tuli tauko.
Vaimoni kanssa pujottelimme hänen luokseen.
Meidän piti päästä hänen viereensä.
Paijaa vähän päätäni. Sano vielä jotain hyvää minusta.
Silloin kuulin hälytyksen.
Jack, olet etääntymässä! En voi uskoa, mitä olen tehnyt!
Palasin istumaan ja vaimoni kysyi, mikä hätänä.
- Kerron parkkipaikalla. En voi uskoa todeksi, mitä juuri tein.
Sanoin: "Menin pastori Milesin perään kerjäämään päänsilitystä."
Yritin imeä hänestä kaiken kiitoksen ja elämän itselleni.
Emmekö me juuri näin tee!
Sinä teet näin oman pastorisi suhteen. Tai esimiehesi suhteen.
Emmekä tajua, että olemme etääntyneet Isän rakkaudesta.
Nyt elämme taas ihmiskiitoksesta.
Ja se etäännyttää sinut elävästä Jumalasta. (Jesaja 51)
- Teitkö sinä noin, vaimoni kysyi. Minä tein ihan samaa.
Jumala antakoon anteeksi.
Istuimme parkkipaikalla ja itkimme.
Olimme alkaneet arvostaa ihmissuhteita hyödyn perusteella.
Olimme ajautuneet himon puolelle.
Olimme alkaneet etsiä täytettä huomion ja hyväksynnän
tarpeellemme toisesta ihmisestä.
Olimme etääntyneet Isän rakkaudesta.
Se käy niin huomaamatta.
Kun ei ole varhaista varoitusjärjestelmää
päädyt vihaisiin suhteisiin kotona.
Kun olet poissa rakkauden keksipisteestä
alat manipuloida toisia ja aliarvioida heitä.
Olet täynnä kateutta ja mustasukkaisuutta.
Jaakob 3:16 sanoo: Missä kiivaus ja riitaisuus on,
siellä on epäjärjestys ja kaikkinainen paha meno.
Mietimme, miten emme pysy Isän rakkauden keskipisteessä.
Olet synnin orja. Olet lain orja. Tai olet rakkauden orja.
Rakkaus on paras. Se muuttaa maailman.
Laissa ei ole rakkautta. Eikä kukaan halua sitä.
Vanhemman veljen oire numero kolme:
Kun teemme lujasti töitä ansaitaksemme rakkauden
turhautuminen siinä johtaa kaunaan.
Kun teemme lujasti töitä ansaitaksemme rakkauden
turhautuminen siinä johtaa kaunaan.
Kun tunnet olevasi palvelija, se lisää kaunan mahdollisuutta
niitä kohtaan, jotka näyttävät olevan siunatumpia kuin sinä.
Et enää pysty iloitsemaan muiden menestyksestä.
1 Kor. 12:26 sanoo selvästi: jos jollekin annetaan kunnia
kaikki jäsenet iloitsevat sen kanssa.
Jos joku sinun seurakunnassasi saavuttaa aseman
jonka itse haluaisit, iloitsetko siitä?
Tyhmä kysymys.
Huomaatko, miten syvällä meissä asuvat vanhemman veljen piirteet?
Kun jonkun elämäntyö murenee ja itse pääset hänen asemaansa
iloitsetko?
Iloitsetko, kun joku ruumiissa sortuu ja saa viimeinkin
ansionsa mukaan?
Kun joku ruumiissa sortuu, suretko sitä?
Tämä on ollut rakkauden valtakunnan väärää ilmoitusta
koko maailmalle.
Se on takaisku, joka tekee todistamisestamme vaikeampaa.
Kun elämässämme on kätkettyä kaunaa, emme kykene
iloitsemaan muiden kanssa, kun he pääsevät eteenpäin ja
menevät ohitsemme.
Kirjasta ‘Isä rakastaa sinua’:
Lapsuusajan kauna plus uskonnollinen ponnistelu
on yhtä kuin vihainen palvelutehtävä.
Kun olemme ylittäneet kiivaan ponnistelun, sisaruskateuden
ja kilpailun rajan, kauna kasautuu
Se ilmenee kiukkuna virassasi, seurakunnan henkilökunnassa
ja perheessäsi.
Emme huomanneet etääntymistä ja nyt laivamme uppoaa.
Voit toki selvitä siitä. Moni selviää.
Laiva uppoaa tarpeeksi hitaasti.
Mutta on aika pelottavaa, kun hait uivat ympärillä.
Aina kun joudut veden varaan, ne ovat valmiit käymään kimppuun.
Ihmettelemme, miksi Jumalan valtakunta ei ole kääntänyt
maailmaa päälaelleen.
Ihmettelemme, miksi uudistus ei ole täysin muuttanut kaupunkeja.
Mitä teimme jopa uudistuksessa?
Aloimme rakentaa arvojärjestelmää.
Meillä on se. Toisilla ei ole.
Vanhemman veljen ajattelua.
Me vastaan he.
Ne, jotka ajattelevat, toimivat, uskovat ja puhuvat kuten minä
vastaan ne, jotka eivät niin tee.
Se on ollut vääränlainen Jumalan valtakunnan ilmentymä monille.
Tämä luikertelee meihin niin salakavalasti.
Neljäs oire: Kauna johtaa kriittisyyteen ja tuomiohenkeen.
Alamme nähdä ihmisissä heidän huonoimmat puolensa.
Emme kohtele heitä Tuhlaajaisän myötätunnolla.
Meissä ei enää ole empatiaa, ei anteeksiantoa.
Näemme ihmisten virheet, eikä siihen tarvita mitään kypsyyttä.
Mutta tarvitaan rakkautta peittämään toinen lempeydellä.
Rakkautta, jolla peitetään heidän vikansa ja heikkoutensa.
Kriittinen ihminen on usein vihainen, koska hän uskoo että
muut ovat siunatumpia kuin hän. Hänestä elämä ei ole reilua.
Muut eivät ole tehneet yhtä lujasti töitä.
He eivät ole yhtä pyhiä.
He eivät ole yhtä kurinalaisia.
He eivät ole teologisesti yhtä oikeassa.
Laissa ei ole rakkautta.
Meidän tulee anoa varhaista varoitusjärjestelmää.
Meidän tulee uskoa, että Jumala tulee ja että Pyhä Henki varoittaa
meitä, kun alamme etääntyä Jumalan rakkaudesta.
On helppoa tulla tänne viideksi päiväksi opettamaan
Isän rakkaudesta.
Teen tätä joka toinen viikko. Vähän kuin kävisi avaruudessa.
Täällä saa vain rakastaa ja palvella ihmisiä ja nähdä
kuinka Jumala muuttaa heidän elämäänsä.
Kirjeitä ja todistuksia elämän muuttumisesta tulee kaikkialta
ja se on kaikki ihanaa.
Sunnuntaina hyppään koneeseen ja iltapäivällä
laskeudun kiitoratapahaiselle.
Olen aina arvostanut täsmällisyyttä, ajoissa olemista.
Vanhemmat veljet arvostavat ihmisiä suoritusten mukaan.
Itse asiassa, jos et ole 10 min. etuajassa, olet myöhässä.
Vaimoni joutuu ajamaan ruuhkan läpi kentälle.
Hän ei tule kentälle sisään, koska käynti siellä on hänelle jokaviikkoista.
Rakastan lentämistä, mutta inhoan ponnistelua kentällä.
Olen taakankantaja ja se kaikki aivan kuin tarttuu minuun.
Varsinkin syyskuun 11. jälkeen...
Kun lopulta selviän kadunlaitaan, alan etääntyä...
Missä on vaimoni?
Minä etäännyn...etäännyn...
Varttituntia myöhemmin hän ajaa siihen.
- Missä oikein olit?
Ei halausta tai suukkoa.
Ei sellaiselle, joka mokaa kun olen etääntymässä.
Eikä vielä olla edes päästy kotiin.
Ja nurmikko on leikkaamatta.
En ole nähnyt poikaani kuuteen päivään, mutta kun tulen sisään
eikä hän ole siivonnut huonettaan osoitan kaikki tekemättömät työt.
Jos olen tarpeeksi pyhä ja vaimoni on varoittanut minua
tekemättömistä asioista ja kieltänyt huomauttelemasta niistä
annan pojalleni pikahalauksen ja kysyn ‘entäs se nurmikko?’
Kaiken, minkä luulet joutuvasi tekemään saadaksesi rakkautta
ja hyväksyntää Jumalalta
vaadit sitä muilta, jotta he saavat rakkautta ja hyväksyntää sinulta.
Jos he eivät tee sitä oikein ja heti ja niin kuin sinä haluat,
he kokevat arvottomuutta edessäsi.
Vanhempi veli.
Ja vielä ihmettelemme, miksi maailma ei jo ole ylösalaisin
evankeliumin seurauksena.
Emme ole erottaneet etääntymistämme.
Ja minä olen syntisistä suurin tässä huoneessa.
Opin kyllä laittamaan sivuun tuhlaajapojan asiat.
Kun te ajaudutte kohti vanhemman veljen oireita
reagoitte tyhjyyteen, pelkoon ja levottomuuteen.
Ajaudutte toiseen laitaan pornoon tai tuhlaajapojan juttuihin.
Pompitte laidasta toiseen.
Meidän tulee rukoilla Jumalalta apua erottaaksemme
etääntymisemme.
Miten koemme kotiinpaluun?
Olemme nähneet ongelman.
Useimmat samastuvat tähän ja ne jotka eivät
samastuvat Psalmiin 116, jota siteerasimme aiemmin.
Ennen ilmestystäni Isän rakkaudesta tulin
ja kalautin ihmisiä.
Jumala on auttanut tuomaan tähän huumoria, koska
tämähän koskee meitä kaikkia.
Mutta meidän tulee tajuta, että Jumala rakastaa meitä
sellaisina kuin olemme, ei sellaisina kuin meidän pitäisi olla.
Luen teille otteen...
Voikun minä olisin myymässä tätä, silloin jokainen teistä ostaisi tämän.
Mutta nyt siis lue otteen erään sankarini kirjasta.
Ei siksi, että hän kirjoittaa Isän rakkaudesta, vaan siksi että vielä
56-vuotiaana hän surffaa.
Olen saanut siitä touhusta tarpeekseni.
Vuosien kuluessa olen palvellut vanhempia veljiäni heidän
ongelmissaan ja nähnyt ponnistelun turhuuden.
Olen nähnyt heidän todellisen Isän rakkauden tarpeensa.
Olen myös nähnyt, ettei Isä luovuta meidän suhteemme
kun olemme siinä tilanteessa.
Kiitos, Jumala!
Hän kurottaa kohti meitä kutsuakseen meitä.
Hän puuttuu elämäämme.
Rakkaudellisesti ja lempeästi Hän johtaa meidät
parannuksen tekoon.
Ja Hän täyttää meidät rakkaudellaan...
niin kuin Hän teki tälle vanhemmista veljistä
suurimmalle kuusi vuotta sitten.
Hän lähti kotoaan minun vuokseni.
Siinä kokouksessa minä en tarvinnut mitään.
Olin siellä siksi, että Jumala pistäisi vaimoni ojennukseen.
Vanhempi veli.
Mutta Isä tuli ulos kodistaan vanhemman veljen vuoksi
Luuk. 15:ssä. Hän lähti juhlasta. Hän jätti vieraansa.
Hän jätti nuoremman pojan, joka oli juuri tullut kotiin.
Vanhempi veli, joka asui rakkauden talon ulkopuolella,
oli Hänelle niin tärkeä.
Hän meni ja anoi häntä rakkaudellisesti.
Hän ei läksyttänyt poikaa.
Hän ei syyttänyt poikaa asenneongelmasta.
Hän vain vetosi poikaan.
- Rakas, rakas poikani. Tule kotiin kanssani.
Eräs vaikuttavimmista kohdista tässä kertomuksessa on se kun
Isä lähtee juhlasta ja tulee ulos talosta ja pyytää vanhempaa
poikaansa mukaan juhlaan.
Huolimatta pojan vihasta, Isä säilyttää rakastavan asenteensa.
Huolimatta pojan vihasta Häntä ja veljeä kohtaan.
Isä säilyttää rakkaudellisen asenteensa sinua kohtaan.
Hän ei häpeä olla Jumalasi.
Johanneksen Evankeliumi 5:22, Hän ei tuomitse sinua.
Vaikka et pitäisikään Hänen sanaansa, Hän ei tuomitse sinua.
Joh. 12:47 Hän ei tuomitse sinua, sillä Hän tuli pelastamaan sinut.
Torontolainen Henry Nouwen, joka hiljakkoin kuoli, voit lukea
hänen kirjansa. Lausun varmaan hänen nimensä väärin, kukaan ei ole
opettanut, kuinka hänen nimensä lausutaan...
Henry Nouwen.
Hän kirjoitti kirjan: Tuhlaajapojan kotiinpaluu.
Hän kirjoittaa: On vaikeampi tunnistaa vanhemman veljen
hukassa oloa kuin tuhlaajapojan.
Vanhempi velihän teki sentään kaikki oikeat asiat.
Hän oli tottelevainen, kuuliainen laille, velvollisuudentuntoinen
ja paiski lujasti töitä.
Ihmiset kunnioittivat ja ihailivat ja ylistivät häntä.
Häntä pidettiin esimerkillisenä poikana.
Ulkoisesti vanhempi poika oli virheetön.
Kun hän joutuu vastakkain Isänsä ilon kanssa nuoremman
veljen palattua kotiin, pimeä voima purkautuu esiin hänestä.
Esiin nousee kaunainen, ylpeä, epäystävällinen, itsekäs ihminen.
Se oli syvällä piilossa päässyt vuosian ajan vahvistumaan.
Kaunaisen pyhän hukassa oloa on vaikea tajuta.
Se on niin läheisesti yhteydessä haluumme olla hyviä.
Ed jatkaa:
Vanhempi veli ei nähnyt syntiään ylimielisyydessään, tuomiossaan
ja kaunaisuudessaan sekä Isäänsä että veljeään kohtaan.
Juopumuksen ja prostituution synnin näkee selvemmin ja
niistä on helpompi luopua.
Omavanhurskautta on vaikeampi tunnistaa.
Mutta Isä ei hellitä suhteessaan meihin.
Hän tulee ja etsii meitä.
Rakkaudellisesti Hän auttaa meidät yhteyteen todellisen
tilamme kanssa.
Toivon, että Pyhä Henki auttaa minua auttamaan teitä
rakkaudellisesti ja myötätuntoisesti
pääsemään yhteyteen todellisen tilamme kanssa.
Kuinka kaukana Isän kodista asumme, kun ajaudumme pois
Hänen rakkaudestaan kiivaaseen pinnistelyyn ja kilpailuun.
Miten voimme palata kotiin? Numero yksi:
Meidän tulee liikkua kohti Isän kotia.
Täytyy tapahtua siirtymistä kohti Hänen rakkauttaan.
Missään kohti tuhlaajapoika- kertomusta emme näe
vanhemman veljen tulevan kohti kotia.
Nuoremman pojan oli helpompi tulla kotiin.
Mutta missään ei puhuta vanhemman veljen tulosta kotiin.
Miksi?
Miksi Jeesus jätti tarinan lopun auki?
Uskon, että Hän teki sen sinun vuoksesi.
Että sinä voisit tehdä valinnan.
Tunnistanko syntini?
Sen, miten usein olen rikkonut rakkautta vastaan.
Alanko liikkua kohti Isän kotia?
Kertomus on jätetty auki. Se ei ole vielä päättynyt.
Miten sinä sen päätät ?
Henry Drawman: Maailman tärkein asia, vaellus rakkaudessa
Sen tärkeys, että alamme liikkua kohti Isän kotia.
Kuinka monta tuhlaajaa mahtaa pitää Jumalan valtakunnan
ulkopuolella niiden rakkaudeton luonne, jotka ovat sisäpuolella.
Kuinka moni Erica menee ikuisuuteen tuntematta
Jeesusta Vapahtajanaan, koska hänelle ilmaistaan vain mestaria
ja juuri mestarit ovat kohdelleet häntä väärin.
Hän tarvitsi isää.
Minkä syntien kanssa on hankalampi elää?
Lihan syntienkö? Vai omavanhurskauden syntien?
On paljon helpompi täyttää nälkäisen tuhlaajapojan vatsa
kuin täyttää vanhemman veljen tyhjä sydän.
Veljen, joka on hyvä kaikista vääristä syistä.
Hyvä siksi, että hän löytäisi identiteettinsä, rakkautensa ja
hyväksyntänsä siitä, mitä muut hänestä sanovat ja ajattelevat.
On paljon helpompi asua tuhlaajapojan kanssa, koska
hänellä oli Isän sydän. Silloin kotiinpaluu on helpompaa.
Olen niin kiitollinen, että kaksi vanhinta lastani ovat olleet
tuhlaajalapsia, eivät vanhempia veljiä.
He tuntevat sydämen rakkauden tänään.
23-vuotias poikani, josta kerroin aiemmin, ei lopeta puhelua
sanomatta "Rakastan sinua, isä."
Hän ei tule kotiin halaamatta minua eikä mene nukkumaan
kietomatta käsiään ympärilleni.
Hän tuntee Isän rakkauden tänään.
Pahinta ei ole elää sellaisten syntien tuomarina
vaan elää ruumiin sisällä olevien syntien kanssa.
Sen vuoksi maltti yksin ei ole merkityksellinen.
Merkitystä on sillä, mitä se paljastaa.
Se on rakkauden koetin.
Se on pohjimmiltaan rakkaudettoman luonteen
paljastaja.
Isä ei koskaan hellitä meistä.
Toiseksi meidän tulee liikkua kohti parannuksen tekoa.
Jälleen meidän tulee siirtyä "anna, anna, anna" -tilasta
"muuta minut" -tilaan.
Rakkaus ja kauna eivät voi olla olemassa samanaikaisesti.
Kauna ja kiukku elämässäsi ja palvelutyössäsi
ei voi olla olemassa Isän rakkauden keskipisteessä.
Hän ei muutu.
Hän rakastaa sinua sellaisena kuin olet,
ei sellaisena kuin sinun pitäisi olla.
Hän tulee ulos kodistaan. Hän jättää juhlat taakseen.
Hän jättää poikansa ja tulee ulos.
Hän ottaa sen riskin, että Hän tulee hylätyksi, menettää arvonsa
ja saa häpeän halutessaan vetää sinut takaisin rakkautensa piiriin.
Et voi astua sisään rakkauden kotiin ja pitää yllä kaunaa.
On Isän hyvyyttä ja Hänen lahjansa meille, että Hän tuo
meidät parannuksen teon paikalle.
Hän lähestyy meitä rakkaudellisesti, ei kritisoiden.
Ei tehden meistä arvottomia, ei tuomiten meitä, ei läksyttäen.
Ei käskien hoitamaan asenneongelmasi kuntoon.
Hän tulee ja vetoaa sinuun ja kutsuu sinua rakkauden kotiin.
Tänään tunnustamme syntimme.
Mutta se ei ole parannuksen tekemistä.
Se on tunnustamista.
Parannuksen teko alkaa siitä, kun menet kotiin.
Se tapahtuu majapaikassasi. Ja ensi viikolla, kun palaat kotiin.
Niin syvä sydämen muutos, että se muuttaa käytöksesi.
Sitä on tehdä parannus.
Se on niin syvä sydämen muutos, että elät vastaksesi ensimmäisen
vastaantulijan tarpeeseen jollakin älyttömällä, nöyrällä tavalla.
Älyttömällä siksi, että et saa siitä mitään itsellesi.
Vain nöyrryt vastaamaan toisen ihmisen tarpeeseen
oman tarpeesi kustannuksella.
Rakkaus!
Ei ole suurempaa seikkailua!
Tunnistamme ja tunnustamme syntimme ja ponnistelumme
saadaksemme jotakin sen kautta.
Ylpeys, omavanhurskaus, kilpailuhenkisyys, sisaruskateus
mustasukkaisuus, kauna, kateus.
Se, että pidämme muita itseämme siunatumpina.
Kyvyttömyys kunnioittaa muita ja iloita heidän kanssaan.
Kyvyttömyys surra, kun toinen lankeaa.
Vihan tunnustaminen päivittäin.
Minä tarvitsen varhaisen varoitusjärjestelmän.
Kun sain kiinni tästä, en tehnyt sitä suoritusmielessä.
Minä tarvitsin apua!
Joka tunti pieni piippari soi.
Kysyin itseltäni, olenko etääntymässä.
Tiesin tarvitsevani apua. Menin vaimoni ja lasteni luo.
Keskityn niin täysin tehtävään ja saaliiseen
etten erota etääntymistäni.
Kuvittelen, että paattini on kurssissa, enkä lainkaan tajua
että olen ajautunut aivan päinvastaiseen suuntaan.
Haluan, että te olette varhainen varoitusjärjestelmäni.
Kun näette, että alan ponnistella ja näette sen ilmeen ja kun
olen niin kiinni tietokoneessani ja työhuoneessani, että kun
tulette juttelemaan kanssani, en edes katso teitä kasvoihin
nyökkään vain ja jatkan omiani ja viis veisaan teistä
pyysin lapsiani sanomaan minulle: ‘Isä, olet loitontumassa’.
Mutta sitten teidän on paras paeta paikalta.
En pysty ottamaan sitä vastaan hetimmiten vaan odotan, että
Pyhä Henki tulee.
Lapsistani ja vaimostani on tullut varhainen varoitusjärjestelmäni.
He ovat Matkalla avaruuteen -sarjan robotti: Varoitus, varoitus!!
Kuinka vapaa sinä haluat olla?
Olen pyytänyt sitä henkilökunnaltani.
Se on toimistossa yleinen vitsi.
Toimistossamme on liian vähän väkeä ja aivan likaa töitä.
Päivässä saattaa tulla 50 -70 sähköpostia ja puhelua... teiltä.
Ja te haluatte vastauksen ja me haluamme vastata jokaiselle.
Nyt meillä on täyspäiväinen ihminen hoitamassa vain sitä.
Yritämme saada kaiken tehdyksi.
Yleensä toimistossa on töissä joukko suorituskeskeisiä ihmisiä.
Pari viikkoa sitten, kun olin ollut viikon poissa, kävelin toimistoon.
Tunsin vä-vä-vä-värähtelyn.
Kun toimisto ajautuu ponnisteluun, tunnet värähtelyn.
Kaikki kulkevat varpaillaan...
Menin pappimme luokse ja kysyin:
- Papa John, etkö tunne mitään tässä ilmapiirissä?
- Olen hoitanut pastoreitten sieluja koko viikon.
Ei ole ollut aikaa muuhun.
Sanoin: "Nyt on parasta heti pitää henkilökunnan kokous.
Meidän tulee tehdä parannus suhteessa toisiimme.
Olemme lianneet tämän Isän palvelutyön."
Olen joutunut istumaan tämän ääreen monta kertaa.
Olen sen pää ja johtaja ja minne pää menee, sinne
menee henkilökuntakin.
Pyydän anteeksi ensimmäisenä.
Olen ajautunut pois Isän rakkauden keskipisteestä.
Antakaa minulle anteeksi.
Kuinka vapaa haluat olla?
Olen saanut tarpeekseni tuhlaajapojan ongelmista.
Samoin vanhemmasta veljestä.
Olen tuhonnut kaiken.
Olen ilmentänyt väärin Jumalan valtakuntaa.
Ja pastorina olen tuottanut kaltaisiani lapsia.
Kolmanneksi meidän tulee mennä kohti anteeksiannon
vastaanottamista niiden taholta, joille olemme väärin ilmentäneet
Isän rakkautta.
Kun tämä valkeni minulle, vietin vuonna 1997 kolme kuukautta
kulkien seurakunnasta toiseen.
Tein parannuksen heidän edessään siitä suorittamisen
sanomasta, jota olin saarnannut vuosia aikaisemmin.
Sisäisillä haavoilla on usein taustallaan suorituskeskeisyys.
Opetin vuosia, että pitää olla kyllin hyvä voidakseen eheytyä.
Tein parannuksen heidän ja pastoreiden edessä.
Kerroin siinä pastoriyhteydessä, jossa ennen olin, että en ole
palvellut heitä, vaan olen etsinyt itselleni jotakin heiltä.
Minun on tehtävä parannus koko tämän joukon edessä.
Menin seurakuntaan, jossa olin ‘90-luvun taitteessa.
Pyysin anteeksi tuolta 2000-päiseltä seurakunnalta, että
olin henkilökuntaan kuuluessani ollut sellainen suorittaja.
Kuljin kautta maan. Menin vaimoni ja lasteni luo.
Kuinka vapaa haluat olla?
Kaikki, mitä se vaatii, on pieni annos nöyryyttä.
Joka päivä, joka hetki.
Kun nöyrryt toisen ihmisen edessä ja pyydät anteeksi sitä
että olet ilmentänyt väärin Isän rakkautta
Jumala ylentää sinut Isän läsnäoloon.
Sinun vastuullasi on nöyrtyä. Jumalan asia on nostaa sinut.
Mitä alemmas painumme, sitä syvemmälle menemme
Isän rakkauteen.
Koko elämäni, yli 40 vuotta on mennyt ilmentämällä
Isän rakkautta väärin.
Nyt elämäni intohimo on olla rakkauden orja.
Nyt neljäs asia ja siihen päätämme.
Meidän tulee kulkea kohti Fileo-rakkautta
kokemuksemme osoittamista muille ihmisille.
Joh. 16:27 Isä itse rakastaa teitä, koska te olette rakastaneet
Jeesusta. Hän haluaa ilmaista rakkautensa teitä kohtaan
koska rakastat Jeesusta.
Mitä enemmän nöyrrymme, sitä enemmän meillä on
tilaisuuksia osoittaa rakkautta perheemme keskellä.
Kun teet sen yhdelle näistä pienimmistä, teet sen Hänelle.
Parannuksen teon, nöyrtymisen, anteeksisaamisen seurauksena
syntyvä Fileo-rakkaus alkaa toimia tässä todellisuudessa.
Olin konferenssissa pari kuukautta sitten.
Eräs nainen tunnisti minut kuvan perusteella ja kysyi,
olenko hyvinkin innostunut konferenssista. -Sanoin, en.
Etkö ole innoissasi siitä, että saat olla täällä meidän kanssa?
-En.
- No enpä tiedä, haluanko olla
täällä, jos sinäkään et ole tästä innostunut.
- Sinun tulee ymmärtää, että vuosina ‘84-96 en palvelutyössäni
ollut muusta innostunutkaan kuin palvelutehtävästä.
Innostuin sitä koskevista keskusteluista
mutta kotona perheen kanssa keskustelut olivat tylsiä.
Ja se tuhosi heidät.
Olin sitoutuneempi palvelu- tehtävääni kuin rakkauteen.
Nyt intohimoni kohde ei ole tulla tänne ja palvella täällä.
Suurin intohimoni on se, kun pääsen kotiin.
Suurin intohimoni on perheeni.
En malta odottaa, mitä siihen sanotte.
Mittaan menestystä sen rakkauden syvyydellä ja
sillä nöyryydellä, jota osoitan perheelleni ja muille
kun kukaan ei ole näkemässä ja kun en saa siitä kunniaa.
Tämä on miehen mitta. Ei Jack Frost, joka opettaa tässä.
Lopuksi Henry Drowman:
Toinen lopetukseni...
Ihmisen koetin ei siis ole se, miten olen uskonut, vaan se
miten olen rakastanut.
Uskonnon lopullinen koetin ei ole uskonnollisuus, vaan rakkaus.
Ei se, mitä olen tehnyt... täällä Torontossa tällä viikolla...
Ei se, mitä olen uskonut tai saavuttanut, vaan miten olen
ilmaissut lähimmäisen rakkautta jokapäiväisessä elämässä.
Rakkauden pidättäminen on
Kristuksen Hengen tekemistä tyhjäksi.
Se on todistus siitä, ettemme koskaan tunteneet Häntä.
Että mitä meihin tulee Kristus eli turhaan.
Rakkauden pidättäminen tarkoittaa, ettei Hän antanut
meille minkäänlaista ajattelun aihetta
ei innoittanut meitä millään tavalla ja että emme kertaakaan
olleet niin lähellä Häntä, että se olisi johtanut meitä jakamaan
Hänen lohduttavaa rakkauttaan muille.
Rakkauden pidättäminen tarkoittaa
että olen elänyt itselleni ja ajatellut vain itseäni
aivan kuin Jeesus ei olisi lainkaan elänyt tai kuollut.
Missä on Kristus?
Missä?
Kuka ikinä ottaa vastaan pienen lapsen minun nimessäni
ottaa vastaan minut.
Kuka on Kristus?
Jokainen, joka rakastaa, on syntynyt Jumalasta.
Ei kyse ole sinun palvelutehtävästäsi.
Tai minusta koskettamassa kansakuntia.
Niin oli monet vuodet, koska olin se vanhempi veli.
Kyse on siitä, että pääsen sunnuntaina kotiin.
Että elän vastatakseni vaimoni ja lasteni tarpeisiin.
Ja jos kodissamme on rakkauden tulva, se tulvii seuraavaan
konferenssiin sitä seuraavalla viikolla.
Koko juttu on ollut päälaellaan.
Uskonnon ja sinun vaelluksesi koetin on 1 Joh. 4:16
Jumala on rakkaus ja joka pysyy rakkaudessa...
vastaten toisten tarpeisiin omiensa kustannuksella...
pysyy Jumalassa ja Jumala pysyy hänessä.
Tarvitsetko kotiinpaluuta tänään?
Annan arvoa rehellisyydellesi.
Pyydän, että etsit itsellesi rauhallisen paikan.
Ota puolisosi mukaan, jos hän on mukanasi.
Jotkut joutuvat lähtemään, mutta se on ihan okei.
Menetät elämäsi mahtavimman illan, mutta se on ok.
Jos sinulla on asenne syntien tunnustamiseen, parannuksen
tekoon ja nöyrtymiseen, pyydän, että tulet lapsen nöyryydellä.
Rukoilemme yhdessä Isän kotiin palaamisen rukouksen.
Tule yhdessä puolisosi kanssa.
Asetu nöyrtymisen asentoon.
Jos haluat jäädä paikallesi istumaan se on OK.
Mutta asetu nöyrtymisen asentoon.
Ellemme tule lapsen kaltaisiksi, emme voi tulla sisälle
Jumalan valtakuntaan.
Lapsen kaltainen on suurin Taivasten valtakunnassa.
Miten voisimme ilmentää lapsenkaltaisuutta nyt?
Miten kertoa Isälle, että olemme nyt matkalla kotiin?
Tunnustamme tässä syntimme.
Parannuksen teko tapahtuu myöhemmin.
Olemme avanneet takaosan, jos haluat mennä sinne.
Voit kävellä sinne hiljaa. Soitetaan Lauluja Virrasta.
Kiitos. Vähän hiljempaa. Noin on hyvä.
Kun nyt valmistamme sydäntämme
mihin vanhemman veljen ominaisuuteen sinä samastut?
Ei tuomiota, ei syytöstä.
Tule sinuiksi näiden asioiden kanssa omassa elämässäsi.
Ääneen rukoilemisessa on voimaa.
Nyt ei ole sisäisen eheytymisen tai tunteiden parantumisen hetki.
Nyt on syntien tunnustamisen hetki. Rukoile ääneen ja sano:
Isä Jumala, tulen luoksesi Jeesuksen nimessä.
Tunnistan itseni vanhemmasta veljestä.
Se on kertynyt ympärilleni vuosien varrella.
Näyttää siltä kuin yhteiskunta synnyttäisi ja ruokkisi sitä.
Uskonto on vain lisännyt sitä.
Koti, jossa kasvoin, on ruokkinut sitä.
Mutta en syytä niitä. En etsi oikeutusta sille.
Tunnustan Sinulle, kuinka helppoa minun on ollut etääntyä
rakkautesi keskipisteestä.
Kuinka helppoa on ollut arvostaa muita heiltä
saamani hyödyn perusteella.
Kuinka helppoa on ollut ajautua ponnisteluun,
kilpailuun ja suorittamiseen.
Enkä tiedä, miten aiot tämän tehdä, mutta haluan tänään
tunnustaa syntini ja pyydän parannuksen teon lahjaa.
Sitä, että Sinun hyvyytesi johtaa minut tekemään parannuksen.
Tuon eteesi ne vanhemmat, joiden hoidossa kasvoin.
Isäni ja äitini kodin.
Valitsen antaa heille anteeksi kaiken sen, missä heidän
rakkautensa oli ehdollista.
Lasken heidät ristin juurelle.
Annan heille anteeksi ja vapautan heidät.
He antoivat minulle sitä ainoaa, mitä heillä oli.
Tuon eteesi seurakuntani auktoriteettihahmot.
Opettajat, joiden opetusta kuuntelin.
Annan anteeksi jokaiselle, joka opetti suorituskeskeistä uskoa.
Niille, jotka puhuivat totuutta vailla rakkautta ja myötätuntoa.
Päästin itseni ajautumaan niin syvälle totuuden puolelle
että minusta tuli tuomio- henkinen muita kohtaan
jotka eivät ajatelleet tai käyttäytyneet niin kuin minä.
Pyydän, että annat minulle anteeksi.
Annan anteeksi jokaiselle hengelliselle johtajalle
joka väärällä tavalla toi ilmi Sinun ehdotonta rakkauttasi.
Kun omaksuin vanhemman veljen asenteita
minusta tuli Sinun poliisisi.
Näin kaiken, mikä oli väärin seurakunnassa.
Näin muiden virheet ja otin vastuulleni oikaista asiat.
Asetuin vanhemman veljen housuihin.
Pyydän, että annat minulle anteeksi.
Sanoudun irti maailman-kaikkeuden hallitsemisesta.
Sanoudun irti Jumalan poliisin tehtävästä, joka yrittää oikaista
elämän epäoikeuden-mukaisuudet ilman rakkautta.
Minusta tuli kriittinen ja kilpailuhenkinen.
Pyrin täyttämään tarpeeni muiden kautta
koska en ollut varma Sinun rakkaudestasi.
Tajuan, että se oli epäuskon synti.
En uskonut Jeesuksen Kristuksen armoon ja
Hänen täytettyyn työhönsä ristillä.
En uskonut, että se riittää täyttämään tarpeeni.
Sanoudun irti jumalattomasta uskomuksesta, että minun
tulee olla kyllin hyvä ollakseni rakastettu.
Tai että minun tulee suorittaa lain tekoja ollakseni hyväksytty.
Tuo valhe on syyttäjän valhe.
Sanoudun irti valheiden isän äänestä.
Haluan kuulla Sinun äänesi, taivaallinen Isäni, joka sanoo
että olen aina kanssasi ja että kaikki mikä on Sinun, on minun.
Auta minua olemaan herkempi Sinun äänellesi
kuin valheiden isän äänelle.
Anna anteeksi kateuteni ja mustasukkaisuuteni
muita kohtaan,
kun olen pitänyt heitä siunatumpina kuin itse olen.
Tein itsestäni arvottoman ja tuomitsin Sinut siitä
että et ole reilu Jumala.
Siunasit muita kun Sinun olisi pitänyt siunata minua.
Sanoudun irti kaikesta kaunasta muita kohtaan
ja tuomiosta Sinua vastaan.
Aloin kilpailla muiden kanssa.
Halusin tulla nähdyksi
ja kuulluksi
Halusin lavalle, jossa muut näkevät minut.
Se oli hengellistä kunnianhimoa.
Pyydän, että annat minulle anteeksi.
Pyydän, että teet minusta herkän tämän suhteen.
Kun yritän imeä muista sellaista, jota minun pitäisi
vastaanottaa vain Sinulta, anna hälytyskellojeni soida.
Annan Sinulle luvan, Pyhä Henki, vakuuttaa minut synnistä
hellästi ja rakastavasti.
Jos koen tuomiota, on kyseessä syyttäjä, ei Pyhä Henki.
Kun vakuutun synnistä rakkaudellisesti, silloin tiedän
että se olet Sinä, Pyhä Henki.
Tee minut herkäksi tuolle äänelle.
Sanoudun irti kiivaasta ponnistelusta pyrkimyksenä
ansaita rakkautta ja hyväksyntää.
Otan vastaan rakkauden.
Todellinen rakkaus ilmaisee sydäntään palvelun kautta.
Se kohtaa muiden tarpeet.
Se ei palvele sen perusteella, mitä se voisi hyötyä.
Haluan palvella ylitsevuotavasta rakkaudesta käsin.
Silloin saan aikaan enemmän.
Vedän enemmän muitakin Jumalan valtakuntaan
kuin palvelemalla ansaitakseni rakkautta.
Sanoudun irti vanhoista ajatusmalleistani.
Sanoudun irti peloista ja ahdistuksista
epäonnistumisen ja hylkäämisen pelosta
ja kiivaan ponnistelun ikeestä.
Sanoudun irti hylkäämisen ja jätetyksi tulemisen tunteista.
Niistä asioista, joiden vuoksi pidin muita itseäni siunatumpina.
Sanoudun irti vertailusta muiden suhteen.
Otan vastaan Sinun rakkautesi.
Valitsen olla sinun lapsesi ja valitsen Sinut Isäkseni.
Haluan tulla kotiin.
Olen niin kiitollinen siitä, että Sinä haluat tulla minun luokseni.
Olen yrittänyt itse ansaita pääsyn Sinun kotiisi.
Vain Sinun rakkautesi ja armosi vetää minua kohti kotia.
Kun olet asettanut varoitus- järjestelmän elämääni
auta minua näkemään se niiden silmissä, joiden kanssa elän.
Niiden silmissä, joiden kanssa teen työtä tai palvelen.
Haluan kantaa Sinun rakkauttasi.
Tiedän, että tulee aikoja, jolloin ajaudun pois keskipisteestä.
Pyydän, että Pyhä Henki silloin ottaa minut kiinni
ja vetää takaisin Isän rakkauden keskipisteeseen.
Isä, olen väärällä tavalla ilmaissut sinun rakkauttasi muille.
Niille, joita rakastan ja joista olen huolehtinut.
Tarvitsen Sinun apuasi heidän jokaisen
ennalleen asettamisekseen ja eheytymisekseen.
En halua vastata niin kuin Jack on vastannut.
Se on hänen matkansa.
Pyhä Henki, pyydän: käsittele minua henkilökohtaisesti.
Miten Sinä haluat minun vastaavan perheelleni
jolle olen antanut väärän kuvan Sinun valtakunnastasi?
Mitä nöyryyden ilmaisuja, mitä parannuksen teon ilmaisuja?
Millaisia anteeksi annon ilmaisuja?
Miten voin korjata tilanteen perheessäni?
Entä suhteessani ystäviini tai työtovereihini?
Huudan Kristuksen Hengen, nöyryyden Hengen puoleen.
Nyt kuuntele hetki.
Miten Jumala kohtasi sinua, kun kerroin omasta tiestäni tänään?
Keiden kasvoja tai nimiä nousi mieleesi, kun puhuimme
rakkauden väärästä ilmaisusta?
Miten Pyhä Henki haluaa sinun vastaavan?
Tuleeko sinun tänään pyytää heiltä anteeksi?
Vai tuleeko sen tapahtua myöhemmin, kun palaat kotiin
tai omalle paikkakunnallesi?
Puhu jokaiselle yksilölle, Pyhä Henki.
Nyt puhun teille, jotka olette läsnä aviopuolisonne kanssa.
Pyytääkö Pyhä Henki teitä nyt menemän täällä jonkun luokse
jolle olette väärin ilmentäneet rakkauden valtakuntaa?
Mies vaimolle, vaimo miehelle.
Ette lupaa olla täydellisiä,
mutta kerrotte, että alatte ymmärtää
miksi on ollut niin vaikeaa vaeltaa rakkaudessa ja armossa kotona.
En tiedä, miten Jumala tämän kaiken tekee.
Mutta pyydän, että Hän tekee elämäni kantavaksi voimaksi sen
että elän sitä tarkoitusta varten, johon Hän minut loi.
Antaa rakkautta perheelleni.
Ja jokaisessa ihmissuhteessani.
Voi olla, että vanhemman veljen asenteet ovat vallinneet sinun ja
jonkun seurakuntalaisen välillä.
Ehkä sinun tulee mennä hänen luokseen juuri nyt
sellaisessa nöyryydessä, jossa et etsi mitään itsellesi.
Ajatuksenasi vain se, miten voit vastata toisen tarpeeseen
oman tarpeesi kustannuksella.
Suomennos: Marketta Ruishalme