o
Meidät on luotu rakkautta varten.
Voimme tuntea rakkauden joka solullamme.
Rakkauden etsiminen väärästä paikasta aiheuttaa kuitenkin
yksinäisyyden tunteen.
Tiedostamme, että tarvitsemme todellista rakkautta.
Rakkauden etsiminen väärästä paikasta tuhoaa meidät.
Se jättää jälkeensä särkyneitä perheenjäseniä.
On aika kokea todellista rakkautta.
On aika levätä Isän sylissä.
”Tuhlaajaisä”
Tämän opetuskerran otsikko on “Tuhlaajaisä”.
Aloitamme Luuk. 15:11.
Tunnet sen tarinan hyvin ja olet kuullut sen monta kertaa.
Tiedät, että sen otsikko on Tuhlaajapoika.
Uskon, että uskonto on antanut sille tuon nimen.
Se keskittyy enemmän ihmisen epäonnistumiseen kuin -
Isän rakkauteen ja armoon.
Sana ‘tuhlaaja’ tarkoittaa ylenpalttista antamista.
Tämä on kertomus Isästä, joka antaa ylenpalttisesti
kaikkensa, koko perintönsä, elämänsä, anteeksiantonsa
ja rakkautensa.
Se on kertomus läheisyydestä Isän kanssa.
Pojan kapina on siinä vain osa.
Kertomuksessa miehellä on kaksi poikaa.
Tämä ei ole evankelioiva vertaus, vaikka sitä on sellaisena käytetty.
Heti alusta näemme, että poika on jo isänsä poika.
Jeesus kertoo kertomusta fariseuksille ja saddukeuksille.
Hän haluaa osoittaa, etteivät he ole tajunneet Raamatun ydintä.
Alussa on siis kaksi poikaa. Itse asiassa poikia on kolme.
Yksi oli synnin orja, se nuorempi, jota kutsumme tuhlaajaksi.
Toinen taas oli lain orja.
Toinen on synnin orja Room. 6 mukaisesti.
Toinen taas on lain orja Room. 7 mukaisesti.
Mutta on kolmas poika. Se, joka kertoo kertomusta.
Se, joka on rakkauden orja.
Nuo kaksi poikaa elivät Isän kodin ulkopuolella.
Kolmas poika ei koskaan poistunut Isän rakkaudesta.
Hän eli sen keskipisteessä. Se on oman elämäni tähtäin.
Se on se voima, joka pitää minut käynnissä tässä elämässä.
Ei palvelutehtävä, ei opettaminen täällä tänään.
Minua ajaa se, miten voin elää Isän rakkauden ytimessä.
Ja jakaa sitä jokaiselle vastaantulijalle.
Ottaa sitä vastaan ja jakaa sitä eteenpäin.
Jeesus sanoi Joh. 17:6: Minä olen ilmoittanut sinun nimesi.
Haluan ilmoittaa Sinun nimesi tavaratalossa joulunaikaan.
Ruuhka-aikaan Torontossa haluan ilmoittaa Sinun nimesi.
Mutta siinä tarvitsen kyllä Sinun apuasi, Isä.
Kun vaimollani on vaikea viikko hiustensa kanssa
haluan ilmoittaa Isän nimen.
Ja Isä on rakkaus.
Kun poikani on täydessä kapinassa minua vastaan
Isä, haluan ilmoittaa Sinun nimesi.
Se voi tapahtua vain, jos elämme Isän rakkauden ytimessä.
Jeesus kertoi tuhlaajapojasta myös siksi, että tajuaisimme -
miten helppo meidän on ajautua pois rakkauden keskipisteestä.
Tästä kulmasta katsomme tätä kertomusta tänään.
Ensimmäisen pojan oli äärettömän vaikea elää
täydellisen rakkauden kodissa.
Hän tunsi Isän luonteenlaadun.
Hän ei kuitenkaan tyytynyt täydellisen rakkauden kotiin.
Jos me olisimme tuo poika, emme olisi koskaan lähteneet
Isän kodista!
Odottakaahan vaan!
Kuinka helppo onkaan ajautua pois Isän rakkaudesta.
Joko elämme kuin meillä olisi koti Isän rakkauden keskipisteessä
tai sitten elämme kuin ilman kotia, ajautuen pois Isän rakkaudesta.
Meidät jokainen luotiin elämään turvassa ja levossa ja olemaan
kotonamme Isän rakkaudessa.
Voit levätä Isän rakkaudessa, koska Hän ei ole sinulle vihainen.
Minulle koti edustaa maailman- kaikkeuden keskipistettä.
Luomakunnan keskipistettä. Kaiken keskipiste on koti.
Jumala sanoi Jes. 66:1: "Mikä paikka olisi minun leposijani?"
Minä etsin kotia ja leposijaa. Hän on kaiken keskipiste.
Jeesus, jossa ja jota varten kaikki on luotu, sanoi Joh. 1:18 -
että Hän tuli Isän helmasta.
Joh. 8:14 Hän palaa sinne mistä tulikin.
Joh 14:2 Hän valmistaa sijaa sinulle.
Jae 3, että siellä missä Hän on, myös sinä voisit olla.
Kaiken keskipiste on koti.
Lepo. Turva. Vapaus pelosta ja ahdistuksesta.
Elämä Isän sylissä.
Kotona me jatkuvasti kuulemme Isän äänen: Sinä olet lapseni -
jota minä rakastan ja jonka yllä minun suosioni lepää.
Voi olla, että vaimollasi on sinusta toinen mielipide
mutta minä rakastan sinua sellaisena kuin olet.
Kotona kuulet jatkuvasti Isän äänen, että Hän rakastaa sinua.
Silloin pomon mielipiteellä sinusta ei ole suurta väliä.
Hän voi tulla vihaisena kimppuusi, mutta Joh 16:3 -
sanoo, että hän ei vain tunne Isää.
Kun ihmiset lastaavat lain vaatimuksia päällesi
muistuta heitä, että heillä ei ole asiaa tulla lukemaan sinulle lakia.
Kuulet vain Isän äänen -
Rakastan sinua ihan sellaisena kuin olet!
Kun kuulet nuo sanat pitkin päivää, miten kohtelet muita?
Ehdottomasta rakkaudesta ja hyväksynnästä käsin -
vaikka he kuinka ärisevät sinulle.
Tässä maailmassa ei voi elää joutumatta ärinöitten kohteeksi.
Joskus sinulle ärisevät läheisimpäsi kotona.
Kun kuulet jatkuvasti Isän vakuuttavan sinulle rakkauttaan
et vastaa ärinään murinalla.
Tajuat, että he eivät tunne Isää.
Jos he tuntisivat, he hoitaisivat erimielisyydet rakkaudessa
pelon ja vihan sijasta.
44 vuotta satutin ja tuhosin ja haavoitin ihmisiä.
Mutta ihaninta elämässä on, että kuusi vuotta sitten aloin tajuta
että en voi millään tempulla saada Jumalaa rakastamaan
minua enemmän kuin Hän rakastaa juuri nyt.
Lepo vain!
En voi myös millään saada Häntä rakastamaan minua vähemmän.
Kuulen jatkuvasti Isän äänen.
Mutta kuulen myös muita ääniä.
Ne sanovat, että en ole rukoillut tarpeeksi.
Tai katso nyt ajatusmaailmaasi tai miten olet tämänkin tehnyt.
Syyttävä ääni on kyllä jatkuvasti äänessä.
Joko elän kuin minulla olisi koti ja kuulen Isän äänen sanovan -
että Hän rakastaa minua.
Tai elän kuin ilman kotia ja kuulen valheiden isän äänen
joka sanoo, että katso nyt itseäsi. Eikä tuokaan sinua rakasta.
Syyttäjä sanoo: "Ei tuokaan ihminen sinua rakasta.
Koti on turvallinen ja mukava paikka, jossa tarpeisiin vastataan.
Siellä on suoja, lepo, tuki, hyväksyntä, kuuluminen
perintö, identiteetti.
Entä jos et koe olevasi kotona, etkä jatkuvasti kuuntele Isää.
Hän vakuuttaa sinulle iankaikkista rakkauttaan.
Olen aina rakastanut sinua. Vedän sinua uskollisesti puoleeni.
Kun alat kuunnella valheiden isää, ajaudut pois
Isän rakkauden keskipisteestä.
Hepr. 13:5: En minä sinua hylkää enkä sinua jätä.
Luuk. 15:31: Poikani, olen aina luonasi.
Mikä on minun, on sinun. -Mitä se tarkoittaa?
Se tarkoittaa aina!
Hän ei koskaan jätä minua sen perusteella, mitä teen tai en tee.
Mutta me ajaudumme pois Isän rakkauden keskipisteestä.
Hänen kotinsa on aina avoin.
Hän aina tavoittelee meitä rakkaudellaan.
Mitkä asiat saavat meidät ajautumaan pois rakkaudesta?
Kun ajaudut pois Isän äänen ulottuvilta, joka sanoo
lapseni, jota minä rakastan ja jonka yllä suosioni lepää -
satutat jotakuta.
Irrallaan Isän rakkaudesta sydämestämme nousee asioita
joiden alkuperä on valheiden isässä.
Ensimmäinen niistä on: ‘Olet hengellinen orpo’.
Mikä erotti nuoremman pojan Isän rakkaudesta?
Jakeesta 12: Ja nuorempi heistä sanoi isälleen:
”Anna mulle, anna mulle!”
Ensimmäinen erkaantumisen syy on arvostaa enemmän sitä -
mitä Isä voi tehdä sinulle, kuin Isää itseään ja läheistä suhdetta.
Poika haluaa osansa perinnöstä, eikä halua odottaa isän kuolemaa.
Juutalaisen lain mukaan perintö jaetaan isän kuoltua.
Kaksi osaa vanhimmalle ja yksi nuoremmalle.
Mutta nuorempi vaatii perintöosaansa nyt.
Hänen asenteensa oli kova jo kauan ennen kuin hän lähti kotoa.
Jo ennen kuin hän ajautui pois Isän rakkauden keskipisteestä
hän oli alkanut ajatella kuin orpo.
Hän ajattelee, että mieluummin ottaa sen minkä saa kuin jää
ja elää rakkaussuhteessa Isään.
Kypsymätön ajattelee vain omia mielitekojaan ja tarpeitaan.
Hän miettii, mitä hän hyötyy tästä.
Et sinä pelastunut siksi, että rakastat Jumalaa.
Et ole täälläkään siksi, että rakastat Jumalaa.
Luultavasti olet täällä, koska sinulla on jonkin tarve.
Tulemme Herran luokse, koska olemme kriisissä.
Kaikki menee pieleen ja tajuan, etten pysty enää hoitamaan tätä.
Olen törmäyskurssilla kaikkien kanssa.
Siihen mennessä olemme kovettuneet itsemme suhteen
mutta olemme väsyneet satuttamaan kaikkia muita.
Ja niin pyydämme apua Jumalalta.
Tulemme uskoon, synnymme uudesti ja innostumme kovasti.
Elämme ensirakkautta.
Joillakin se kestää muutaman viikon
ehkä joitakin kuukausia, mutta tuskin koskaan täyttä vuotta.
Mikä sen sammuttaa?
Anna, anna, anna!
Arvostan sinua, Isä, sen mukaan, mitä voit tehdä hyväkseni.
Kuinka monella teillä on teini-ikäisiä lapsia?
Ymmärrättekö, mistä puhun? Murunen kiitosta ja arvostusta ―
halaus silloin tällöin.
Eivät lapseni arvosta minua rakkauteni tähden
vaan sen mukaan, mitä on pankkitililläni.
Kun heistä tulee oikein hellytteleviä ja he kysyvät
miten minulla on mennyt...
Mitä oikein haluat minulta?
Sinä olet siis ollut meillä. Okei!
Mutta luulenpa, että näin on myös monilla teillä.
Miltä sinusta tuntuu, kun murkkuikäisesi manipuloi sinua?
Tunnet, että sinua käytetään.
Vein lapset hiihtämään - ja minä en pidä lumesta enkä kylmästä -
Ihmiset kysyvät, koska muutan Torontoon.
Sanon: ”Älä unta näe!”
Minä elän lämpimillä rannoilla ja auringossa ja golfkentillä!
Mutta menimme järvelle lasteni ja heidän ystäviensä kanssa
vesihiihtämään pariksi viikoksi.
Nämä kuusi murkkuikäistä halusivat vain käyttää minua.
He eivät halunneet tehdä mitään, mitä minä halusin tehdä.
Vedän heitä vesisuksilla veneen perässä kunnes olen nääntyä.
He tulevat sisään ja valittavat. He eivät halua korjata jälkiään
siivota tai viedä roskia ja jättävät vessan lattialle keltaisia tippoja.
Enkä minä ole mikään tuhlaajaisä.
Kolmessa päivässä olen valmis heittämään hanskat naulaan.
En ole enää vain isi. Minäkin aion pitää hauskaa.
Hyppään kalastusveneeseen ja jätän teidät kaikki!
Ja kukaan teistä ei ole tarpeeksi vanha ajamaan vesihiihtovenettä!
Eikö teistä tunnu joskus juuri tältä!
Paasto tekee hyvää hengelle.
Joskus on hyvä paastota isyydestä!
Joskus sitä tuntee itsensä niin käytetyksi ja tyhjennetyksi!
Ihmiset arvostavat toista usein vain sen perusteella
mitä he voivat saada, eivätkä rakkauden ja läheisyyden takia.
Mutta voi! Kun heillä on kiitollinen sydän ja he tulevat syliini ja vain
halaavat... Ja minä kysyn: ”Mitä sinä nyt haluat?”
-”En mitään! Haluan vain olla kanssasi.”
Olen epäluuloinen muutaman tunnin, mutta...
On ihanaa olla rakastettu vain siksi, että on isä!
Ajautuminen pois Isän rakkauden keskipisteestä alkaa, kun alamme
arvostaa Häntä sen mukaan, mitä Hän voi meille antaa.
Haluamme, että Hän täyttää meidät Pyhällä Hengellään
jotta meillä on valtaa, jotta näytämme voidelluilta.
Haluamme, että Hän parantaa meidät ja täyttää tarpeemme.
Haluamme, että Hän antaa meille palvelutehtävän.
Haluamme, että Hän korottaa meidät siinä.
Niin iso osa rukouselämästämme, ylistyksestämme, paastostamme
tähtää vain siihen, miten tämä hyödyttää minua.
Ja sitten ihmettelemme, miksi niin monet niistä
jotka kokivat uudistuksen, putosivat lopulta kelkasta.
Englannissa 90% uudistuksen kokeneista seurakunnista on
uudistuksen ulkopuolella. Jäljellä on vain 10%.
Rakkaudessaan Isä antoi tuhlaajapojalle perintöosuuden.
Mekin saimme uudistuksen, mutta olemme kuluttaneet
Jumalan siunaukset omiin himoihimme.
Olemme kuluttaneet sen siihen, mitä Hän voi tehdä hyväksemme.
Ja tässä piilee suuri vaara.
Isän rakkaus tuhlaajapoikaa kohtaan ei muuttunut.
Mooseksen laki ja juutalainen traditio sanoi, että jos kapinoit
isääsi vastaan, sinut kivitetään kaupungin ulkopuolella.
Mooseksen lakia rikkoneille oli varattu oma kivityspaikka.
Laki sanoi, että hänet tulee kivittää kuoliaaksi.
Tämä ei ole muuttunut 2000 vuoden kuluessa.
Jos aiheuttaa häpeää isälle tai perheelle, monissa Lähi-idän
kulttuureissa perheen vastuulla on edelleenkin tappaa hänet.
Siitä kuulee uutisissa ja sitä tapahtuu siellä yhä edelleen.
Vanhemmat tappavat lapsen, joka on häpäissyt perheen.
Tämä isä toimi Mooseksen lakia vastaan.
Häntä kiinnosti enemmän pojan sydämen asenne ja kaipaus.
Isä, haluan vain tuntea Sinut. Haluan vain rakastaa Sinua.
En siksi, mitä voit antaa minulle, vaan siksi, että Sinä olet Jumala.
Ymmärrän tätä kaveria hyvin.
Kasvoin 27 ensimmäistä vuottani Floridassa Daytonan rannalla
muutaman korttelin päässä rannasta,
pääkadun lähettyvillä...Siellä, missä pyöräilijät hengailevat.
...siellä moottoripyörien maailmassa.
En arvostanut isääni, koska hän arvosti minua sen perusteella
miten kykenin hyödyttämään häntä menestymällä tenniksessä.
Minä arvostin häntä samoilla perusteilla.
Meidän täytyy tajuta, että niitämme sitä mitä kylvämme.
Jos arvostuksesi Isää kohtaan perustuu siihen, mitä Hän voi
tehdä hyväksesi, arvaapa, minkä mukaan lapsesi arvostavat sinua.
Heidän arvojärjestelmänsä sinun suhteesi on hyvin samanlainen.
Hylkäsin isäni kodin kokonaan.
Teinivuosinani välttelin häntä niin paljon kuin mahdollista.
Sinä päivänä, jona täytin 18, tuo Toisen maailmansodan käynyt
siilitukka marssi huoneeseeni.
Olin antanut hiusteni kasvaa kaulukseen asti.
Isä tulee sisään huoneeseen ja komentaa minut parturiin.
Auoin päätäni hänelle.
Ensimmäistä kertaa kaaduin hengessä
mutta tässä ei ollut kyse Pyhästä Hengestä.
Lensin maihin saman tien
ja isä painoi minut maahan ja
leikkaa hiukseni väkisin keittiösaksilla.
Kun se oli tehty, nimitin häntä kaikilla mahdollisilla nimillä.
Ja sitten juoksin karkuun.
Hän oli urheilija, mutta juoksin nopeammin kuin hän.
Olin lakannut olemasta isäni poika 12-vuotiaana.
Nyt lakkasin asumasta isäni kodissa.
Nimittelin häntä, en halunnut olla hänen seurassaan.
En halunnut hänen perintöään, en halunnut mitään.
Pian sen jälkeen muutin hippikommuuniin.
Kävimme töissä kaupungissa. Ranta oli parin korttelin päässä.
Kävimme hippikaupassa ja siellä oli psykedelejä kuvia.
Joku teistä on taatusti käynyt siellä 70-luvun alussa.
Arvasin, että täälläkin on pari, jotka ovat olleet siellä.
Olemme tavanneet! Maailma on pieni!
Joka paikassa on joku, joka on ollut siellä.
Isä oli tennisvalmentaja iltaisin, mutta aamut hän oli postimies.
Arvaapa missä hän jakoi postia. Daytonan pääkadun varrella.
Kaikki hipit pyörivät siellä ja hän vihasi hippejä ja pitkätukkia.
Olin halunnut lakata olemasta isäni poika.
Mutta isäni ei halunnut lakata olemasta isäni.
Hän oli sitoutuneempi minuun, kuin minä häneen.
Joka päivä klo 12.15 hän kulki jakelureitillään pääkadulla.
Hän toi postin myös hipeille ja huumekauppiaille.
Odotin häntä ja kun hän lähestyi, ryntäsin ottamaan huumeita.
Puolentoista vuoden aikana en edes tervehtinyt isääni.
Viitenä päivänä viikossa hän tuli ja anoi kavereitani
päästämään hänet juttelemaan kanssani.
Muutaman kerran hän kutsui minua nimeltä.
Hän pyysi minua tulemaan ja tekemään sovinnon
koska viimeiset sanamme olivat olleet täynnä vihaa ja väkivaltaa.
Olimme puhuneet rumia ja kironneet toisiamme.
Isäni pyrki jatkuvasti puheilleni hippikommuunissa, jossa asuin.
Hän näki moottoripyöräni ulkona ja koputteli ovelle.
Hän pyytämällä pyysi minua tekemään sovinnon kanssaan.
Isä, joka ei koskaan ollut puhunut minulle ystävällisesti.
Hän oli aina ollut vain kersantti.
Aina hän komenteli ja arvosti tottelevaisuutta yli läheisyyden.
Mutta nyt, kun hänen poikansa on sanoutunut irti hänestä
puolentoista vuoden aikana hän tuli viisisataa kertaa.
Hän anoi ja pyysi ja hänen äänessään kuului hellyys.
Hän anoi minua tulemaan kotiin.
Kun luen tuhlaajapojasta, tajuan, millainen on todellinen isä
pojan kapinan keskellä.
Tämä isä antoi pojalleen tämän perintöosan.
Otetaan tämä kertomus esiin nyt uudestaan, niin itkette lopussa.
Hän jakoi heille omaisuutensa.
Eikä kulunut montakaan päivää, niin nuorempi poika kokosi
kaiken omaisuutensa ja matkusti pois kaukaiseen maahan.
Kun arvojärjestelmäsi perustuu siihen, mitä voit saada Isältä
se on peitelty loukkaus Isää kohtaan.
Olet hädin tuskin alkanut etääntyä Isän rakkaudesta
etkä edes tiedosta sitä.
Mihin se johtaa? Etäisyyteen.
Kaukaiseen maahan. Etäälle Isän kodista.
Usein emme edes huomaa etääntymistämme
koska olemme niin innostuneita matkastamme.
Luulemme olevamme oikeassa suunnassa.
Isä on antanut meille perintömme ja vuodattanut siunauksiaan.
Olemme eläneet ajan, jolloin Hän antoi armonsa vuotaa meille.
Olemme matkalla ja nautimme siitä.
Mutta emme tajua, mitä arvo- järjestelmässämme tapahtuu.
Se on alkanut perustua enemmän hyötyyn kuin
läheisyyteen ja rakkauteen.
Arvomaailmamme johtaa meidät kaukaiseen maahan.
Muistamme vielä Isän kodin rakkauden.
Mutta ihmettelemme, miksi emme enää koe sitä samoin.
Kuka on muuttanut? Ei Isä.
Isä on yhä kodissaan.
Täydellisessä rakkaudessa. Syli avoinna.
Hän odottaa sinua kotiin ja että saat uuden arvojärjestelmän.
Tiedätkö, mitä Jumala tekee uudistuksessa juuri nyt?
Hän muuttaa arvojärjestelmiä.
Marc Dupont profetoi siitä. Hän muuttaa sen pyhyydeksi.
Pyhyydeksi...
Aiemmin halusimme vain lisää ja lisää Herralta.
Hän rakastaa meitä niin, että antoi meille lisää.
Mutta halusimme sitä vain siksi, mitä Hän voi tehdä hyväksemme.
Hän halusi, että palaamme kotiin Isän rakkauden keskipisteeseen.
Ja mitä silloin tapahtuu?
Jokainen ympärillämme tulee tuntemaan Isän rakkauden
meidän kauttamme.
Puolisomme ensimmäisinä. Lapsemme seuraavina.
Mistä tiedät, mikä arvojärjestelmä sinulla oli 10 vuota sitten?
Tai tänään?
Lapsesi kyllä kertovat, millainen se on.
Puolisosi kertoo sen sinulle.
Voimme elää ottaaksemme vastaan Hänen rakkautensa.
Voimme ilmoittaa Hänen nimensä ja vastata
toisten tarpeisiin omiemme kustannuksella.
Tai otamme vastaan Hänen siunauksensa, jotta omat
tarpeemme voivat täyttyä, Isän ja muiden kustannuksella.
Ja olemme lähteneet kaukaiseen maahan.
Jotkut sanovat, että uudistus on ohi. Ei se ole ohi.
Se palaa yhtä kirkkaana ja voimakkaana kuin ennenkin.
Kuka on muuttanut?
Isän koti on paikoillaan ja kaikki rakkaus on tallella.
Kaukaisessa maassa poika hävitti tavaransa ja eli irstaasti.
Isoveli syytti, että nuorempi veli tuhlasi omaisuutensa
viinaan ja naisiin ja juhlintaan.
Seuraamme joko isonveljen jälkiä ja elämme Isän rakkaudessa
tai seuraamme nuoremman veljen jälkiä.
Vuonna -95 Bob Mumford teki ihanan kasetin
Seksi ja voitelu. Päätin, että se pitää kuunnella.
Kun otsikossa lukee ”Seksi”, ihmiset lukevat ja kuuntelevat!
Mumford puhuu Jumalan tämän hetken liikehdinnästä ja miten
ihanaa se on.
Mutta hän vetää sen yhteen Jumalan
muiden liikehdintöjen kanssa viimeisten 500 vuoden aikana.
Hän kertoo, miten seksuaalinen moraalittomuus on
kerran toisensa jälkeen ajanut alas Jumalan liikehdinnän.
Hän osoitti tieteelliseltä kannalta, että se aivojen osa
jossa seksuaaliset halumme ovat on sama, jossa on kaipuumme
ja palomme Jumalaa kohtaan.
Kun on käynnissä herätys ja Jumalan liikehdintä
siunaukset virtaavat samalle alueelle ―
jossa seksuaaliset halumme ovat.
Seksuaalisuus virittyy hereille.
Jos et elä Jumalan rakkauden vastaanottamisessa ja
jaa sitä perheellesi, etäännyt Jumalan rakkaudesta.
Huomaat ajautuneesi suhteisiin, joita et olisi uskonutkaan.
Kaikki ei suinkaan ole tullut julkisuuteen.
Mutta uskomaton määrä uudistusjohtajia on ajautunut
moraalittomuuteen viimeisten seitsemän vuoden aikana.
Monet, joita Jumala aluksi käytti, ovat nyt poissa palveluksesta.
Tulevina viikkoina joidenkin viimeisen vuosikymmenen
voimallisten uskonnollisten johtajien lankeamisten
paljastuminen jatkuu lehdistössä.
Miksi?
Arvojärjestelmämme vuoksi.
Me aloitimme siitä, että sinut on luotu rakkauden lahjana.
Vastaanottamaan rakkautta ja jakamaan sitä perheellesi.
Jos et edusta rakkautta perheellesi, etääntyminen alkaa.
Ennemmin taikka myöhemmin huomaat etsiväsi täyttymystä
tarpeellesi, joka ei enää täyty Isän rakkaudesta.
Alat saada täyttymyksen palvelutehtävässäsi.
Isoveli!
Saatkin täyttymyksesi suhteessasi toisiin ihmisiin.
Et enää koe lämpöä ja vapautta suhteessasi puolisoosi ja lapsiisi.
Sitten tuntuu siltä, että Jumalan antama perintö on sinulta loppu.
Uudistus on ohi, uudistus on ohi.
Kun kuulen tämän, arvaapa, mitä tiedän!
Ei se vaan minulta ole ohi.
Elän jatkuvassa Isän läsnäolon kokemisessa.
Ei se aina ole sellainen lämpöinen pehmo-olo.
Mutta kuulen jatkuvasti Isän äänen, joka sanoo
Jack, olet minun poikani, johon minä olen mielistynyt.
Se tuo muutoksen avioliittooni ja kaikkiin ihmissuhteisiini.
Ja jopa monen teidän elämään.
Koska elän Isän rakkauden keskipisteessa.
Elänkö aina siinä?
En. En ole aina pysynyt Hänen rakkaudessaan.
Elämääni ajava voima on Isän rakkauden vastaanottamisessa
ja sen jakamisessa eteenpäin.
Se pitää uudistusta yllä elämässä.
Mutta koitti hetki, jolloin tuhlaajapoika oli kuluttanut
Isänsä siunaukset omiin haluihinsa ja perintö oli mennyt.
Tuli kova nälkä koko siihen maahan ―
ja hän alkoi kärsiä puutetta.
Ja hän meni ja yhtyi erääseen sen maan kansalaiseen
ja tämä lähetti hänet tiluksilleen kaitsemaan sikoja.
Hän halusi täyttää vatsansa niillä palkohedelmillä, joita siat söivät
mutta niitäkään ei kukaan hänelle antanut.
Näemme, että tarve alkoi täyttää hänen elämäänsä.
Muista, mitä tapahtuu heti, kun etäännyt Isän rakkaudesta.
Suurin yksittäinen tarpeesi on saada vastaanottaa rakkautta.
Kun olet etääntynyt Isän rakkaudesta, sinulla on
täyttymätön tarve.
Mitä täyttymätön tarve saa aikaan?
Se tekee sairaaksi.
Jokainen ihmissuhteesi muuttuu epäterveeksi.
Suhteesi Jumalaan, suhteesi itseesi ―
ja miten itsesi koet.
Suhteesi puolisoosi ja suhteesi kaikkiin muihinkin.
Alat asteittain siirtyä saastumisen puolelle.
Mihin kukaan juutalaispoika ei voisi kuvitellakaan joutuvansa?
Sikojen sekaan. Syömään niitä, syöttämään ja hoitamaan niitä.
Sikafarmille, josta hän olisi sanonut, ettei koskekaan siihen.
50% Pohjois-Amerikan julistajista päätyy avioeroon, 40% suhteisiin.
Heistä jokainen sanoisi, ettei koskaan suunnitellut tällaista.
He luulivat, että kaikki sujuisi hienosti.
Moraalittomuuksiin päätyneet ovat kuvitelleet, että sellainen
tapahtuu muille, mutta ei heille.
Uudistuksen myötä tällainen on levinnyt joka puolelle.
Moraalittomuus uudistuksen yhteydessä.
Jokainen sanoisi, ettei koskaan kuvitellut sen tapahtuvan hänelle.
Se tapahtuu, kun tuntuu, että tarve ei enää saa täyttymystään.
Mitä silloin löytää ympäriltään?
Vierasmaalaisia, jotka eivät välitä siitä, täyttyvätkö sinun tarpeesi
vaan siitä, että heidän oma tarpeensa täyttyy.
Ihmisiä epäterveine ihmissuhteineen.
Uudestisyntyneitä, Hengellä täyttyneitä.
Sanovat kaikki oikeat uskonnolliset sanat.
Heidän lähellään voi olla mukava olla.
He ymmärtävät minua paremmin kuin puolisoni.
Jotkut naiset täällä voivat ajatella, että: "Tietäisipä mieheni
niitä asioita, joita Jack tietää."
Vertaamalla miestäsi minuun olet juuri nostanut seinän itsesi
ja miehesi välille, kun vertaat aviomiestäsi minuun.
Noilla ajatuksilla olet avannut oven Iisebelin hengelle
aviosuhteessasi, ja erottavalle seinälle aviosuhteessasi
...noilla ajatuksilla.
Miesten ajatukset ovat tietysti erilaiset.
Sikolätissä, tyytymättömyyden tyyssijassa kenenkään tarpeet -
eivät täyty.
Niinpä katsomme jatkuvasti kohti muita ihmisiä.
Ja vierasmaalaiset ovat valmiina astumaan elämäämme.
Vain muutama kuukausi sitten olimme keskellä Isän rakkautta.
Asuimme Hänen kodissaan ja Hän toimi elämässämme.
Jumala vastasi tarpeisiimme ja piti meistä huolta.
Emme tajua mitä pääsi tapahtumaan.
Emme huomanneet ajautuvamme pois.
Mistä löydät itsesi? Muistatko?
Kaikki alkoi siitä, että alamme arvostaa Jumalaa sen mukaan
mitä Hän voi antaa meille.
Mitä tuhlaajapojalle tapahtui näissä jakeissa?
Hän tuli tilanteeseen, jossa kukaan ei vastannut hänen
tarpeisiinsa, mutta kaikki käyttivät häntä hyväkseen.
Nyt kaikki vierasmaalaiset arvostavat häntä sen mukaan
mitä hän voi tehdä heidän hyväkseen.
Kuitenkaan kukaan heistä ei anna mitään hänelle.
Huomaatko kylvämisen ja niittämisen lain seuraukset?
Lähes jokainen pastori, joka hakee apua meiltä
sanoo, ettei kukaan täytä hänen tarpeitaan.
70%:lla pastoreista ei ole ketään, jolle puhua, ei läheistä ystävää.
Eikä heillä ole läheistä ihmissuhdetta elämässään.
He eivät ole tilivelvollisia kenellekään.
Heillä ei ole neuvonantajia. Heillä ole ketään elämässään.
He vain antavat ja antavat muille, eikä kukaan anna heille mitään.
Tiedän välittömästi. He ovat ajautumistilassa.
Tunnen heidän arvojärjestyksensä.
He ovat arvostaneet Isää palvelutehtävän luomisessa
eivät läheisyyden ja rakkauden vuoksi.
Nämä työntekijät arvostavat Jumalaa sen mukaan, mitä -
Hän voi tehdä heidän hyväkseen voitelun ja armoituksen suhteen.
Jotta he voivat olla näkyvillä ja kuuluvilla.
Näin ajautuminen alkoi heidän huomaamattaan.
Nyt heitä ympäröivät ihmiset, jotka imevät heidät kuiviin.
He ovat kuivia.
Sitten heillä alkaa olla erilaisia mielikuvitussuhteita.
He alkavat sitoutua epäterveillä tavoilla muihin ihmisiin
työtovereihinsa, seurakuntalaisiin...
...epäterveillä tavoilla.
Eikä kukaan vastaa heidän tarpeisiinsa.
Tämä on hedelmä siitä, että arvostaa Isää enemmän hyödyn
kuin rakkauden ja läheisyyden vuoksi.
Huomaatko, mitä on tapahtunut? Kuinka helppo on ajautua pois.
Jos tajuaisimme etääntymisemme seuraukset -
meidän olisi paljon helpompi palata Isän rakkauden ytimeen.
Ja sitten poika viimein tajusi...
Jae 17: Ja poika meni itseensä.
Jos sinulla on tuhlaajalapsi, rukoile tätä -
Isä, auta, että hän tulee järkiinsä.
‘Kuinka monella minun isäni palkkalaisella on yltäkyllin leipää
mutta minä kuolen täällä nälkään.’
Luulin, että muualla on rakkautta kyllin.
Otit vastaan Isän rakkauden ja ajattelit jakaa sitä maailmassa.
Mutta et pysynyt siinä lujasti kiinni.
Et tehnyt siitä tärkeintä asiaa kotielämässäsi.
Hän sanoi: Nyt nousen ja menen isäni kotiin. Sanon hänelle:
”Isä, olen tehnyt syntiä taivasta vastaan ja sinun edessäsi.”
”En enää ansaitse, että minua kutsutaan sinun pojaksesi.”
"Tee minut yhdeksi palkkalaisistasi."
Poika siirtyy ”anna, anna”-tilasta pyyntöön "muuta minut"
Muuta minut, muuta minut...
Tätä rukoilemme lopuksi.
70% meistä täällä on arvostanut Isää enemmän hyödyn kuin
rakkauden ja läheisyyden vuoksi.
Muuta elämästäni kaikki, mikä ei koe rakkautta luontevana.
Tässä on ydin.
Ennen kuin opit pysymään rakkaudessa ja elämään
täyttääksesi toisten tarpeet omiesi kustannuksella
et elämään palvelutehtävässäsi vaan perheessäsi
etääntyminen tapahtuu uudelleen ja uudelleen.
Jokaisen etääntymisen myötä edustat Isän rakkautta väärin.
Vaaralliset ajat ovat edessä.
Etäisyys, kunnian puute, tarvitsevuus, särkyneisyys.
Tämä kaikki jätti tuhlaajapojan häpeään.
En enää ole arvollinen, että minua kutsutaan pojaksi.
Kun et enää kuule Isän sanovan:
”Olet lapseni, jota rakastan ja johon olen mielistynyt” -
sanot, että ‘tee minusta palkkalainen’.
Haluat tulla Isän kotiin, mutta koet olevasi likainen.
Anna minun palata Isän kotiin ja tehdä työtä hänelle.
Palvelen sinua! Mutta tätä palvelua ei motivoi rakkaus.
Sitä motivoi syyllisyys ja häpeä.
Se jättää vihan jäljet palvelutehtävään.
Ja kotiin ja perheeseen.
Ei ole palvelutehtävää ilman, että
kodissamme vallitsee Jumalan rakkaus.
Tämä aiheutti roolien kaatumisen päälaelleen.
Palvelutehtävän juurien tulee olla rakkaudessa, ei häpeässä tai -
epäonnistumisen pelossa.
Pidän tästä, kun poika sanoo, ettei hän enää ole arvollinen
että häntä kutsutaan pojaksi.
‘Tee minut...’. Pidän näistä sanoista!
Se poistaa paineet minulta, koska minä olen sellainen
että kun saan kaavan, miten toimia, toimin juuri niin.
Jos haluat saada jotain aikaan, pyydä minut mukaan.
Minä saan aikaan. Minä olen totinen tekijä!
Olen suorittaja... tee, tee, tee.
Mutta tämä poika tajusi, ettei hän selviä kotiin omin voimin.
Ei ole minun vallassani tulla tehdyksi pojaksi.
Tai edes palkkalaiseksi. Mutta haluan palata Isän kotiin.
Minä kirjoitin Raamattuuni ‘tee minut pojaksi!’
Jeesus ei kuollut tehdäkseen meistä palvelijoita.
Hän kuoli, jotta meidät voitaisiin sijoittaa Isän läsnäoloon.
Tämä on kreikan kielen määritelmä adoptiolle.
Että meidät adoptoitaisiin lapsiksi Room. 8:15 mukaan.
Jotta kaikki tuomio ja kahleet ja pelko murrettaisiin, kun meidät
tuodaan Isän läsnäoloon.
Tämä poika tulee kotiin.
Hänellä on sydämen asenne palata kotiin.
Jakeessa 20 näemme, mitä tapahtuu.
Ja hän nousi ja meni isänsä tykö.
Mutta kun hän vielä oli kaukana, näki hänen isänsä hänet.
Huomaatko? Isä etsi häntä. Isä odotti hänen paluutaan.
Ja isä armahti häntä ja syleili häntä ja suuteli häntä.
Kun olemme mokanneet oikein kunnolla, emme tarvitse
läksytystä ja sormella osoittelua.
Kun tulemme sunnuntaina kirkkoon, 90% tuntee noin.
Ei meille tarvitse kertoa, mitä kaikkea teemme väärin.
Kun epäonnistumme surkeimmin tarvitsemme sylin ja rakkautta.
Emme tarvitse kurinpitoa tai tuomiota ja rangaistusta.
Tarvitsemme lohtua. Ja eheytymistä.
Miksi tämä on Raamatussa ainoa kohta, jossa Jumala juoksee?
Muista pojan epäonnistumiseen ja kapinaan liittyvät olosuhteet.
Hän rikkoi Mooseksen lakeja, jotka sanoivat -
että tämän pojan tulee kuolla.
Kun poika lähti rahoineen, et suinkaan kuvittele
että hän lähti kertomatta kavereilleen.
Hän kiersi kaverinsa ja kertoi saaneensa isänsä perinnön.
Minä tästä lähden! Nähdään!
Mitä luulette, että hänen kaverinsa tekivät omille isilleen?
He vaivasivat isiään, koska nuorethan aina lainaavat
kaverinsa isän auktoriteettia.
Johnin isä teki sitä ja sitä...
Johnin isä osti sille auton...
John saa olla ulkona tunnin pitempään.
Koko yhteisö oli ongelmissa siksi, että tämä yksi isä antoi
perintönsä pojalleen.
Eikä hän taatusti ollut ainoa, joka odotti tätä poikaa kotiin.
Hänen etsintäkuulutuksensa oli jokaisessa tolpassa kaupungissa.
Muut isät pistävät poikansa kuriin varmistamalla
että tämä yksi saa ansaitsemansa rangaistuksen.
Mikäli hän koskaan palaa tähän kaupunkiin.
Isä näki poikansa kaukana tiellä ja hän tiesi... hän tiesi...
Hän näki poikansa hahmon, mutta myös hänen häpeänsä.
Hän juoksi pojan luokse, koska hän tiesi, että jos -
vanhempi veli ehtii ennen häntä, ei ole mitään kotiinpaluuta.
Jos uskonnolliset ihmiset ehtivät ensin, ei ole mitään kotiinpaluuta.
Ja hän on odottanut.
Aivan samoin Isä odottaa meistä jokaista, joka on ajautunut pois.
Kuka riippuvuuksiin, kuka moraalittomuuteen
tai pornografiaan.
Aivan samalla tavalla Isä odottaa meitä syli avoinna
että sinä käännyt kohti kotia ja tajuat ―
että arvojärjestyksesi oli väärä.
Isän, tulen kotiin, koska olen kuluttanut perintöni eikä enää
ole mitään, mitä voisin sinulta ottaa.
Olen kuluttanut kaiken.
Haluan vain Isän sylin.
Poika tiesi, että hänellä ei ollut mitään muuta saatavaa, koska
koko perintö oli saatu ja tuhlattu.
Hänen arvojärjestelmänsä oli nyt muuttunut.
Se ei enää perustunut siihen, mitä hän voi saada Isältä
vaan vain Isän läheisyyteen.
Isä näki tämän poikansa olemuksessa ja hän juoksi
tämän luokse, otti syliinsä, suuteli häntä.
Missäs sanotaankaan, että hän halusi ojentaa pojan asenteita.
Tai saada pojan tunnustamaan syntinsä.
Tai että sinun täytyy odottaa sunnuntaihin ja tulla alttarille.
Tai yök, olet ollut sikolätissä. Menepä ensin kylpyyn.
Jälleen isä rikkoi Mooseksen lakia juoksemalla
poikaa vastaan, koska poika oli sikolätin saastuttama.
Tarvittiin 7 päivän rituaali- puhdistukset ennen kuin
poika voitiin palauttaa yhteyteen kenenkään kanssa.
Puhumattakaan parannuksen teosta hänen kapinansa vuoksi.
Isä juoksi häntä vastaan, otti syliinsä ja suuteli häntä
huolimatta kaikista hänen synneistään ja saastastaan.
Saatat elää missä synnissä tahansa, aviorikoksessa
homosuhteessa tai pornoriippuvuudessa.
Isä ei odota, että ensin suoritat kaikki parannuksen teon rituaalit.
Hän on valmis juoksemaan kohti sinua, kun sinä käännät
kasvosi kohti kotia.
Sinun ei tarvitse olla riittävän puhdas saadaksesi Isän sylin.
Joh. 5:22 Isä ei tuomitse ketään.
Hepr. 11:16 sanoo, ettei Hän häpeä olla Jumalasi.
Hän ei hävennyt juosta poikansa luokse fariseusten
ja muiden katsellessa.
Sulkemalla pojan syliinsä Hän sanoi:
”Pitäkää näppinne erossa hänestä!”
Kaikki syyttäjät ja valheiden isät, fariseukset ja traditionalistit
jotka elätte lain alla: ”Pitäkää näppinne erossa pojastani!”
Poika sanoo: ”Isä olen tehnyt syntiä taivasta vastaan ja -
sinun edessäsi.
Isä ei antanut pojan edes lopettaa, vaan huusi: ”Nopeasti!
Palvelijat, tuokaa viitta!”
Ja hän pani vanhurskauden ja lapseuden ja hyvinvoinnin viitan
pojan ylle, jolla oli orjan viitta.
Kristuksen ruumis tänä päivänä on aivan samanlainen.
Olemme Jumalan lapsia ja perillisiä Jeesuksessa.
Silti koemme olevamme orjia.
Emme tiedä keitä olemme Isässä ja etäännymme
Hänen rakkaudestaan niin kovin helposti.
Laittakaa pian vanhurskauden viitta hänen ylleen.
Pelastumisesi hetkellä, kun tunnustat Jeesuksen Kristuksen
elämäsi Herraksi, Hän peittää sinut vanhurskauden viitalla.
Tiedämme, että meissä on vielä sisäistä pimeyttä.
Kristuksessa olemme uusia luomuksia. Vanha on mennyt.
Silti ajatusmaailmassamme, mielessämme, tahdossamme
ja tunteissamme, sielussamme on jumalattomia uskomuksia.
Ajatusmalleja, hylkäämisen linnakkeita tai epäpuhtauksia.
Mutta ei Jumala katso niitä.
Hän peittää sinut vanhurskauden viitalla. Tämä on hyvä uutinen.
Huono uutinen on, että mies, vaimosi kyllä katsoo sinne.
Ja muistuttaa sinua siitä, minkä tulee muuttua.
Isä rakastaa sinua sellaisenasi, ei sellaisena kuin sinun pitäisi olla.
Lapsesi tietävät, mitä sinussa on ja sulkevat sydämensä sinulta.
Tai työtoverisi, naapurisi ja seurakuntalaiset kyllä tietävät.
Sitten alat uskoa enemmän valheiden isää ja sitä
mitä muut sanovat, kuin sitä, mitä Isä Jumala sanoo.
Kun näin käy, alat kohdella muita sen mukaan.
Ja elät kuin sinulla ei kotia olisikaan.
Kun uskot siihen, mitä Isä sanoo sinusta ja tajuat, millainen Isä on
alat myös käyttäytyä sen mukaisesti.
Jeesus sanoi: Te teette isänne tekoja. Joh. 8:38.
Jos rakkaus ei tunnu sinusta hyvältä, kuuntelet vääriä ääniä.
Jos kuulet Isän äänen... ”Näen, että olet sikolätin saastuttama,
mutta juoksen luoksesi.”
Otan sinut syliini ja halaan sinua.
Työhuoneeni seinillä on vain kuvia tuhlaajapojista Isän sylissä.
Yksi niistä on puolitoista metriä korkea, ”Tuhlaajapojan paluu”
Rembrandtin maalaus.
Niin usein itse arvostan Isää vain hyödyn vuoksi.
Omat rukousaikani ja likoamisaikani ovat sitä
että vain istun ja samastun tuhlaajapoikaan.
Minulla on lukematon määrä kotiinpaluita.
Ne ovat ihania kokemuksia ja joka kerta emotionaalisia.
Uskonto vihaa kotiin paluita, koska ne ovat emotionaalisia.
Isä toivottaa minut tervetulleeksi kotiin. Ja arvaa mitä muuta?
Hän panee sormuksen takaisin pojan sormeen.
Poika tuli kotiin ja tiesi, ettei isällä ole mitään annettavaa.
Perintö on mennyttä.
En enää koskaan saa yhtään mitään.
Ja hän palaa kotiin ja haluaa vain Isän rakkauden.
Mitä tekee isä? Hän panee sormuksen pojan sormeen.
Annan sinulle perintösi takaisin.
Lapseni, olen aina kanssasi ja kaikki mitä minulla on, on sinun.
Isä antaa hänelle takaisin koko hänen perintönsä.
Poika tulee vain palkkalaiseksi ja orjaksi taloon.
Mutta isä laittaa kengät pojan jalkaan.
Orjat eivät saaneet käyttää kenkiä.
Isä sanoo, että minun talossani et ole palkkalainen.
Isä ei etsi palkkalaisia, vaan poikia ja tyttäriä.
Täydellisen epäonnistuneena
mutta täysin Isän rakkauteen palautettuna.
Vailla oikeutta mihinkään, mutta Isä iloitsee saadessaan
antaa sinulle sellaista, mihin sinulla ei ole oikeutta.
Kaikki riippuu arvojärjestelmästäsi.
Millainen kotiinpaluu sinulla on?
Kolme yksinkertaista asiaa.
Ensimmäinen: Tuhlaajapoika muisti, miten rakastava Isä on.
Hän tuli järkiinsä ja muisti Isänsä kodin.
Kerroin omasta kohtaamisestani Isän kanssa vuonna 1996.
Vei neljä kuukautta voittaa oma 14-vuotias tyttäreni takaisin.
Noiden kuukausien aikana itkin ja itkin.
Katsoin silmiin lapsiani, joille olin aiheuttanut niin paljon pahaa -
niin monen vuoden ajan ollessani autoritäärinen isä.
Arvostin enemmän tottelevaisuutta kuin suhdetta.
Ryömin 17-vuotiaan poikani syliin ja pyysin anteeksi ja vain itkin.
Itkin ja itkin...
Hän vain istui siinä.
Joskus ehkä nauroi tai virnuili vähän.
Minä panen sinut kärsimään enemmän.
Pian sen jälkeen hän täytti 18-v, eikä ollut avannut sydäntään.
17 vuotta hän oli antanut minulle mahdollisuuden. Mutta ei enää.
Pyysin anteeksiantoa kontillani.
Tunnustin jokaisen syntini häntä vastaan.
Hän ei antanut anteeksi. Hän vain tuijotti minua.
Hän ei enää majaillut omassa huoneessaan.
Hän siirtyi olohuoneeseen silkkaa vahingoniloaan -
kun anoin häneltä anteeksi antoa ja sovitusta.
Hänen 18-vuotispäivänään pyysin häntä siivoamaan huoneensa.
Yksi kotimme säännöistä oli, että siivoamme huoneemme.
Hän sanoi, ettei hänen tarvitse enää siivota huonettaan.
Olen 18-v. Olen nyt mies.
Kuulin aivan samat sanat, jotka olin itse sanonut omalle isälleni.
Olin myös 18-v, ja puhuin silloin liian pitkistä hiuksistani.
Mietin, miksen kohtelisi häntä samoin kuin isäni kohteli minua.
Hän ansaitsee sen.
Mutta Isä pidätti minua siitä.
Elin hippien ja kamalien kämppisten kanssa.
Mutta kukaan heistä ei vetänyt vertoja pojalleni.
Tämä kaveri teki elämästämme surkean.
Asetin rajoja, mutta hän tuli vain vaikeammaksi.
Hän alkoi antaa vaimoni tuntea sen nahoissaan.
Eräänä päivänä autoni oli korjattavana.
Hän luuli, etten ollut kotona ja kävi vaimoni kimppuun.
Tulin esiin kulman takaa.
Olin varma, että päästän hänet hengestään.
Ilman Isän rakkautta hän ei ehkä olisi koskaan eheytynyt.
Olisin tuhonnut hänet tai hän olisi hakannut minut kuoliaaksi.
Mutta sanoin: Nyt riittää, poika!
Hänen unelmansa oli tulla ammattilaisgolfinpelaajaksi.
Soitin ystävälleni 400 mailin päähän golfklubille.
Kysyin, haluaisiko hän poikani sinne töihin.
Loistava työntekijä golfklubilla, mutta kotona täysi nolla.
Hän halusi poikani mielellään, minimipalkalla tosin.
Soitin isälleni ja kerroin, että Micah haluaa muuttaa sinne.
Kerroin, Herra Lawson opastaisi häntä golfinpeluussa.
Sitten kysyin, voisiko poikani asua heillä.
Hän sanoi: EI! Olen kestänyt sinun teinivuotesi.
Meille hän ei tule! Minä kyllä tunnen hänet!
Vanhempani erosivat, kun olin nuori ja nyt soitin sitten äidille.
Kysyin tältä 80-vuotiaalta äidiltä -
haluaisiko hän poikani asumaan luokseen.
Sehän olisi aivan ihanaa!
Kerroin pojalleni, että olin hankkinut hänelle työpaikan.
Sanoin, että hän pääsee ammattilaisen mentoroitavaksi.
Hänellä on ilmainen asunto ja ylöspito.
Ja että isoäiti hemmottelee hänet pilalle ja antaa kaiken -
mitä hän tarvitsee.
Hän sanoi, ettei malta odottaa, että pääsee ulos tästä talosta.
19-vuotiaana poikani ajoi nuo 400 mailia.
Viiteen kuukauteen hän ei soittanut meille.
Hän ei halunnut puhua meille, kun soitimme sinne.
Jos hän vastasi työssä puhelimeen ja kysyimme -
mitä kuuluu, hän sanoi vain ‘hyvää’.
Hän ei ollut sanonut meille kaunista sanaa viiteen vuoteen.
Hänen sydämensä oli ollut täydellisesti suljettuna.
Mutta kyllä hän rahaa otti vastaan.
Hän halusi katon päänsä päälle. Hän halusi ruoan.
Mutta suhdetta hän ei halunnut.
Muistan hyvin hänen ensimmäisen soittonsa -
viiden kuukauden jälkeen.
Hän sanoi ‘isä’. En ollut kuullut tuota äänensävyä viiteen vuoteen
- Micah?
- Moi iskä, mitä kuuluu?
- Haluatko todella kuulla?
- Välitätkö sinä?
- No, ajattelin vain soittaa kotiin.
- Mitä sinulle kuuluu, poika?
- No, asiat eivät ole kovin hyvin.
- No miksi?
- Ei ole rahaa...
- Eihän sinulla ole muita menoja kuin autosi ja vakuutuksesi.
- Olen saanut niin monta ylinopeussakkoa, että vakuutus -
on tuhansia dollareita. Tuskin selviän laskuista.
Eikä minulla ole ruokaa...
- Mitä! Sinähän asut äitini luona!
- Isoäiti ei kokkaa ja tuo vain roskaruokaa taloon.
Ja jos haluan syödä, kotona pitää olla puoli kuusi ja hänet ja kaikki -
muut mummelit pitää kuskata vanhusten ruokapaikkaan.
Hän auttaa isoäidin autoon ja poimii kyytiin kolme muutakin -
80-85-vuotiasta kukkamekkoista huulipunamummua.
Ja hän on 19-vuotias iso kaveri. Treenatut lihakset ja kaikki.
...kaikki, mitä tarvitaan golfmestariksi tulemiseen.
Hänellä on kalliit T-paidat.
Minä käytän nyt hänen paitojaan. Hän käytti minun paitojani vuosia.
Hän saa niitä ilmaiseksi, mutta minä otan ne omistukseeni nyt.
Ja tämä upea nuori mies hakee mummoja kyytiin ovelta asti.
Mutta ennen kuin hän saa heidät autoon asti, he suukottavat hänet
- Isä, he pilaavat kaikki paitani huulipunalla.
Ja mummot halaavat häntä. Eivätkä he ole uskossa.
- Isä, et ikinä usko, mitä nämä naiset tekevät minulle!
Ja kun hän vielä puhuu, muistan kertomuksen tuhlaajapojasta.
Nyt nämä kahdeksankymppiset ja muut käyttävät häntä -
omien tarpeidensa täyttämiseen.
Nämä naiset ovat taivaassa joka ilta tämän kaverin saattelemina.
Ja nyt hän sanoo: Isä, en kestä tätä enää. Saanko tulla kotiin?
Vastaan: Ja minä kun luulin, että inhoat olla täällä.
Luulin, että olen maailman huonoin isä.
Tein kaikkeni korjatakseni asiat.
Hän sanoo: Isä, olit kova 17 vuotta, se on totta.
Mutta näin, miten näiden kahden vuoden aikana olet tehnyt -
kaiken mahdollisen edustaaksesi Jumalan rakkautta.
Jumala on täysin muuttanut sydämesi.
En vain ole tunnustanut sitä.
Mutta tiedän, ettet ole enää sama... Minä haluan tulla kotiin.
Hän muisti, miten rakastava isä hänellä oli ollut kaksi vuotta.
Mutta hänen piti nähdä, onko se pysyvää.
Olin niin onnellinen siitä, että Isä esti minua kuristamasta -
tuota poikaa kuoliaaksi noiden kahden vuoden aikana.
Hän esti minua antamasta hänelle ansionsa mukaan.
Isälle on ilo antaa meille sitä, mitä emme ansaitse.
Armoa, rakkautta, laupeutta, myötätuntoa.
Hän on Tuhlaajaisä.
Kysyin, miten olisi anteeksipyyntö äidille ja veljelle ja siskolle -
tämän kodin saastuttamisesta.
Hän sanoi: Tiedän, että minun on pyydettävä anteeksi.
Kysyin: Entä kaikki raha, jonka olet minulle velkaa?
Entä se, että kuvittelet, että perheen yhteiset säännöt -
eivät koske sinua, kun ne koskevat kaikkia muita?
Sano, mitä ne ovat ja noudatan niitä.
Kirjoitin ylös sopimuksen.
Otin paperin ja kirjoitimme ylös, mitkä ovat hänen sääntönsä ja -
mitkä hänen velvollisuutensa.
Tämän verran saat kuukausirahaa ja -
tämän verran maksat kuukaudessa velkaasi takaisin.
Näin kohtelet äitiäsi ja näin veljeäsi ja siskoasi.
Kaikki oli paperilla ja sanoin, että kun tulet ovesta sisään -
pistät nimesi paperiin.
Loppukaneettina oli, että jos kolmena päivänä peräkkäin -
et täytä velvoitteitasi tai joudun pyytämään sinua tekemään ne -
löydät kamppeesi pihalta ja saat painua ulos talosta.
Missäs näin sanotaan tuhlaajapoikakertomuksessa?
Isä halusi vain suhdetta.
Poika hyppäsi autoon ja ajoi kotiin.
Ja sai jälleen yhden ylinopeussakon matkalla.
Joka minun oli maksettava, jolloin hän oli vain lisää velkaa.
Seisoin keittiössä tiskialtaan luona, kun keittiön ovi aukesi.
Viiteen vuoteen en ollut nähnyt yhtään rakastavaa tai lämmintä -
tai kunnioittavaa katsetta lasteni silmissä.
Hän tuli sisään murtuneena, pikku mummojen nöyryyttämänä.
Näimme toistemme kasvot.
Kohtasimme puolimatkassa, kun juoksimme toistemme luokse.
Ensimmäistä kertaa 5 vuoteen pidin sylissäni vanhinta poikaani.
Hän itki olkaani vasten. Ja minä itkin hänen olkaansa vasten.
- Tervetuloa kotiin, poikani.
- Isä, anna minulle anteeksi.
Anna anteeksi, miten olen kohdellut sinua.
Äiti tuli sisään.
Poika hyppäsi äitinsä syliin itkien hänen olkaansa vasten.
- Äiti, anna anteeksi, miten olen puhunut sinulle.
Selvisin työhuoneeseeni ja otin sopimuksen.
Palasin takaisin, enkä enää muistanut hänen syntejään -
kun heitin sopimuksen roskiin.
Vain sillä oli merkitystä, että poikani oli palannut kotiin.
On kyse siitä, että muistamme Isän kodin ja että meillä on -
mieleemme painettuna kuva Isästä.
Me etäännymme Isän rakkaudesta.
Jos tiedämme, miten rakastava Isä on, emme ajaudu liian kauas.
Tiedämme, mikä meitä odottaa kaukaisessa maassa.
Toinen kotiinpaluun näkökohta.
Muisto Isän rakkaudesta motivoi poikaa tekemään parannuksen.
Ensin muisto kodista ja Isän rakkaudesta veti häntä kotiin.
Nyt se johti hänet pyytämään sydämen muuttamista.
Muuta minut, muuta minut...
Rakkaus on suurempi motivoija kuin pelko ja pelottelu.
Se on suurempi motivoija muutokseen, pyhitykseen -
ja puhtauteen kuin rangaistuksen ja tuomion pelko.
Nuorin poikani tuo elämän juhliin.
Hänestä on upeaa pitää hauskaa ja hän on ulospäin suuntautunut.
Ongelma on vain se, että opettajat eivät aina ilahdu siitä.
Hän on nyt kymmpiluokalla.
Kasilla kaksi vuotta sitten hän teki läksyt yhdessä hujauksessa -
että hän pääsee kertomaan vitsejä ja lähettelemään lappuja.
Hän rakastaa olla huomion keskipisteenä.
Aivan kuin äitinsä.
Hänellä oli kolme opettajaa, jotka eivät pitäneet tästä.
Yksi soitti ja sanoi, että teillä on ihana, rakastava poika.
Ei hän ole kapinallinen, mutta hän hallitsee luokkaa vitseillään.
Yksikin oli niin hauska, että jouduin puremaan huultani -
etten nauraisi.
Jos olisin nauranut, koko tunti olisi mennyt harakoille.
Joka viikko opettajat soittivat ja lähettivät sähköpostia.
Yritin kaikkea, yritin rajoituksia.
Hänellä oli kahden kuukauden kielto tuoda kavereita kotiin.
Kotimme on paikka, johon kaikki tulevat ja pelaavat kaikkea.
Kukaan ei saanut tulla, mutta mikään ei auttanut.
Hän kyllästyy ja aikoo pitää hauskaa.
Mutta nyt olin saanut tarpeekseni.
Kaikki kolme opettajaa soitti, eivätkä he tienneet mitä tehdä.
Pitäisikö poika viedä rehtorin puhutteluun?
Hän on ihana ja hoksaavainen kaveri.
Hän osoittaa kunnioitusta auktoriteetteja kohtaan.
Mutta hän ei vain lakkaa häiritsemästä tunteja.
Hän tuli kotiin ja olin lukenut, että 13-vuotiaalle ei enää -
anneta selkäsaunaa tai se vain aiheuttaa heissä kapinaa.
Minulla oli aina ollut keppi, jossa -
toisella puolella luki ‘läimäytä’ ja toisella ‘anna suukko’.
Otin sen esiin ja sanoin, että tämä lopetettiin puolivuotta sitten.
Mutta olen yrittänyt kaikkeni ja tiedät kuinka monta tällaista -
olen jo hajottanut.
Jos minulle soitetaan koulusta vielä kerrankin -
palaamme selkäsaunaan.
En kestä hoitaa asioita opettajiesi kanssa.
On minun vastuullani, että kunnioitat auktoriteetteja.
Ja vaikka kyllästyisit tunnilla, sinun on vain oltava siellä hiljaa.
Uhkasin häntä kaikkien vihaisimmalla äänelläni.
Ajattelin, että uhkaus ja pelottelu voisi auttaa.
Kiltteydestä ei näyttänyt olleen mitään hyötyä.
Uhkailu ja pelottelu on yhteydessä lakiin ja sääntöihin.
Room. 7:5 Laki nostaa esiin lihan synnilliset himot.
Jos jätät pikkupojan huoneeseen 20 lelun kanssa ja annat luvan -
leikkiä muilla, mutta kiellät koskemasta yhteen -
mitä tapahtuu, kun lähdet valmistamaan ruokaa?
Hän tietysti ottaa juuri sen kielletyn lelun.
Näin juuri on Joshuan kanssa.
Kun yrittää lakia ja pelottelua, tulos yleensä kestää pari viikkoa.
Kahden viikon kuluttua tuli puhelu ja sähköpostia.
Onneksi poika tuli kotiin vasta tuntia myöhemmin.
Jos hän olisi ollut kotona puheluiden tullessa -
olisin tehnyt hänestä hakkelusta.
Mutta nyt minulla oli aikaa kysyä Jumalalta, mitä Hän tekisi.
Auta minua. Muuten satutan häntä.
En ole tuhlaajaisä.
Minun täytyy antautua Isän rakkaudelle joka hetki joka päivä.
Sitten Jumala kertoi, mitä Hän tekisi.
Kysyin, miten Hän hoitaisi Joshuan kurinpalautuksen -
jos Joshua olisi Hänen poikansa.
Joshua tulee kotiin.
- Miten koulupäivä meni? - Oli tosi kivaa.
- Mitäs opettajat? - Ei ne tajua vitsejä, isä.
Kurotin jääkaapin päälle ja kysyin:
- Mahtaisitko sinä olla valmis yhteen tänään?
- Isä, sinä lupasit! Lupasit, ettet enää anna selkäsaunaa.
Sanoit, että asetat vain rajoituksia.
- Sanoin kaksi viikkoa sitten, että seuraavalla kerralla -
saat selkääsi. Tänne ja heti!
- Ei, isä! - Kymmenen läimäytystä!
- Kymmenen! Olet aina antanut vain kolme.
En pysty kävelemään kymmenen jälkeen! -Ei, isä!
- Tänne, poika! Olen saanut tarpeekseni!
Menemme työhuoneeseeni ja hän itkee.
- En enää koskaan tee niin!
- Olen kuullut tuota kyllästymisen asti. Ala tulla!
Asetuin polvilleni sohvan viereen, ojensin piiskan hänelle ja sanoin:
- Ja nyt anna tulla! Kymmenen kertaa!
Hän katsoi minua ja sanoi: -Et sinä tehnyt mitään!
Sanoin: - En. Mutta olen tilivelvollinen Jumalalle siitä -
että sinä vaellat kunniallisesti ja alamaisuudessa opettajillesi.
Olen yrittänyt kaikkea muuta.
Uhkaus ja pelottelu eivät ole muuttaneet käytöstäsi.
Niinpä nyt otan sinun rangaistuksesi.
Lyö kymmenen kertaa niin lujaa kuin jaksat.
- Ei, isä! Se ei ole reilua! En pysty tekemään sitä.
- Kymmenen kertaa, poika!
- Ei, isä!
Hän itkee nyt parannuksen teosta.
- En tee enää niin, isä. Tottelen opettajaa.
Lopetan ensimmäisestä kehotuksesta.
Hän siis tekee vielä, mutta lopettaa, kun käsketään.
Avasin sylini hänelle ja hän juoksi luokseni ja itkimme molemmat.
Ja hän sanoi: - Isä, anna anteeksi.
Anna anteeksi.
Hyvä, ettei se ollut sinun poikasi. Istuisit varmaan tyynyllä nyt.
Sanoin, että seuraavan kerran kun opettajat soittavat -
se on kymmenen läimäytystä. Ja minä otan rangaistuksesi.
Kolme kuukautta kului ja puhelu tuli.
Hän sanoi, että meistähän tuli hyvät ystävät koulun alkaessa -
kun puhuimme niin paljon.
Nyt minulla ei ole ollut tilaisuutta soittaa kolmeen kuukauteen ja -
tajusin, että Joshua on täysin muuttunut.
Hän vieläkin häiritsee tuntia, mutta lopettaa heti kun pyydän.
Mitä sanoit hänelle, että hän näin muuttui?
Kerroin hänelle mitä oli tapahtunut ja hän sanoi -
että tekisivätpä muutkin vanhemmat noin.
Tai voi olla lapset joutuisivat syytteeseen vanhempiensa -
pahoinpitelystä, että ei ehkä sittenkään.
Yksi lempikirjoittajistani on Max Lucado.
Oikeudenmukaisuutensa takia Jumala ei voi jättää -
huomioimatta syntiäsi.
Mutta rakkautensa tähden Hän ei voi hylätä sinua.
Hän rankaisi Golgatan ristillä itseään, jotta sinun syntisi -
annettaisiin anteeksi.
Ja jotta sinut asetettaisiin takaisin Isän rakkauteen.
Minäpä toistan tämän.
Oikeudenmukaisuutensa takia Jumala ei voi jättää -
huomioimatta syntiäsi. Siitä tulee rangaista.
Mutta rakkautensa tähden Hän ei voi hylätä sinua.
Hän rakastaa sinua. Hän on Tuhlaajaisä.
Hän rankaisi Golgatan ristillä itseään, jotta sinun syntisi -
annettaisiin anteeksi.
Hän peitti sinut vanhurskauden viittaan Jeesuksessa Kristuksessa.
Hän ei enää muista syntejäsi.
Voit vapaasti ja rohkeasti tulla valtaistuimen eteen -
kun olet etääntynyt pois Isän rakkaudesta.
Voit pyytää armoa ja laupeutta.
Isä antaa sinulle sellaista, mitä et ansaitse.
Voit kokea Isän sylin.
Kolme näkökulmaa tuhlaajapojan kotiinpaluusta.
Poika muisti, miten rakastava Isä hänellä on.
Isän rakkaus motivoi hänet tekemään parannuksen.
Kolmanneksi tulee olla halu ottaa vastaan Isän syli.
Kun Isä tarjosi rakkautta ilman ehtoja, se oli pojasta hankalaa.
Hän palasi vanhaan malliinsa. - Olen arvoton, olen syntinen.
Rakkaudessa ilman ehtoja on jotain erityistä.
Kuvittelemme, että meidän tulee tehdä jotain ansaitaksemme sen.
Meidän on vaikea ottaa sitä vastaan.
Ehdoton rakkaus ei perustu sen vastaanottajan hyveisiin.
Se perustuu sen antajan luonteen ominaisuuksiin.
Isä avaa sylinsä pojalleen.
Mutta tämä ei pysty ottamaan sitä vastaan häpeän vuoksi.
Isä peittää hänet vanhurskauden viittaan, palauttaa hänen -
perintönsä ja palauttaa hänet lapseuteen.
Vasta sitten hän pystyy ottamaan vastaan Isän rakkauden.
19-vuotiaana en ollut puhunut isälleni puoleentoista vuoteen.
Olin päivittäin kiinni huumeissa ja vain juhlin.
En halunnut nähdä isääni. Pääosin häpeän takia.
Mutta myös katkeruuden, koston, anteeksiantamattomuuden takia.
En halunnut katsoa isäni kasvoja.
Atlantasta tuli laivalastillinen ‘päivänpaistetta’ Daytonaan.
Se tavoitti meidän porukat ja meidän oli määrä hoitaa sen -
levittäminen kaupunkiin.
Vanhemmat kaverit porukassa eivät kokeilleet uutta huumetta -
ennen kuin ‘mikki’ kokeilee sitä. Minä olin huumemaailman ‘mikki’
Kun tuntuu, että minulla ei ole paikkaa isäni sydämessä -
kipu on niin kova, että sitä on valmis mihin vain.
Kun LSD tuli, jonkun piti kokeilla sitä ensimmäisenä.
LSD oli meidän ‘päivänpaisteemme’ siihen aikaan.
Muistatteko niitä aikoja? Pari ihmistä muistaa, ok.
Minä kokeilin sitä ensimmäisenä.
LSD-matka voi olla hyvä tai huono. Minun oli ihan mahtava.
Olin ensimmäinen ihminen Marsissa. Se oli ihan upeaa.
Kaikki oli punaista. Marsissa oli elämää ja kasveja ja puutarhoja.
Istuin puiden alla ja se tuntui täysin todelliselta.
Hedelmät oli ihania, mutta Marsissa on marsilaisia.
En tiennyt, että rikon niiden rajoja ja ne alkoivat jahdata minua.
Lähdin pakoon. Niillä oli lentävät lautaset ja ne lensivät ylitseni.
Istuin sen hippipaikan pihalla ja söin puun kuorta.
Muut arvelivat, että se ei ehkä ole sittenkään terveellistä minulle.
He yrittivät kiskoa minua pois.
Pakenin kadulle, jossa autot lensivät ohitseni.
Olin ihan kahjo ja lopulta tarvittiin viisi kaveria taltuttamaan minut.
Marsilaiset saivat minut kiinni ja sitoivat minut, koska olin niin -
väkivaltainen ja heittivät auton perään lentävään lautaseen.
Potkin ovea ja paneeleita ja minut piti sitoa.
Kahden aikaan yöllä he kuskasivat minut sairaalaan.
Kun he saivat minut ovelle, he pakenivat. Tosi ystäviä!
Juoksin pitkin Marsin Valkoista taloa ja se oli tosi valkoinen.
Tosi siistiä! Valkotakkiset tulivat perässäni ja olin ihan painoton.
Juoksin pitkin seiniä ja kattoa.
Niiltä kesti vähän aikaa saada minut kiinni.
Olisin antautunut aikaisemmin, jos olisin tiennyt, että he avaavat
siteet käsistäni ja pukevat minulle hienon marsilaisen juhlatakin.
Se oli paljon mukavampi päällä.
Sitten he sitoivat minut makuulleni päivällispöydälle.
Nähkääs, Frostin perheessä ei häpäistä perheen nimeä.
Kukaan ei saa koskaan tietää, mitä tässä talossa tapahtuu.
Olimme ja olemme yhä hyvin kunnioitettuja yhteisössämme.
12.9. Barney Frost -päivä. Joka vuosi yksi isistä.
Yksi kunnioitetuimmista ja rakastetuimmista kaupungissa.
Äitini vuoden nainen.
Ihmisiä, jotka todella palvelevat toisia siinä yhteisössä.
He ovat todella hyviä ihmisiä, joiden omaan nuoruuteen -
sisältyy paljon kipua, joka lopulta tuhosi heidän avioliittonsa.
Ja nyt isälleni soitetaan, koska kannan isäni nimeä.
Puoli kolmelta yöllä hän tulee sairaalaan.
Se on Frostin perheelle suurimman häpeän hetki -
koska se on lehdessä seuraavana päivänä.
Mutta hän tulee sairaalaan ja sanoo: Olen Jack Frostin isä.
Tajuatko noiden sanojen painoarvon?
Isäni rakasti minua yhtä paljon häpeän kuin kunniankin päivinä.
Hänen sitoutumisensa minuun oli suurempi kuin minun häneen.
Paavali sanoi Timoteukselle, että kun meillä ei ole uskoa -
Hän on uskollinen, koska Hän ei saata kieltää nimeään.
Isäni tuli eikä kieltänyt nimeään, joka oli leimattu sydämeeni.
Minulla on kaksi muistoa, enkä tiedä ovatko ne osa LSD-matkaa.
Sanoin isälle, että heräsin kaksi kertaa ja molemmilla kerroilla -
makasin pääni hänen sylissään.
Ja nuo kädet, joilla et 19 vuoteen ollut koskenut minua tuottamatta
kipua ja rangaistusta, silittivät poskiani ja hiuksiani.
Hiuksia, joita inhosit, koska minulla ei ollut siilitukkaa.
Hiuksia, joita en ollut leikannut puoleentoista vuoteen -
sen jälkeen, kun hän oli väkivalloin leikannut ne.
Ja isä, toistit sanoja: Poikani, rakastan sinua -
kaikki muuttuu vielä hyväksi. Isä, olitko se sinä?
Hän sanoi: Tulin huoneeseen ja näin, miten kamalassa tilassa olit
pyysin avaamaan siteesi, istuin sängylle panin pääsi syliini.
En ollut koskaan istunut isäni sylissä.
Hän ei ollut koskaan pitänyt minua sylissään.
19 vuoteen en ollut koskaan kuullut sanoja ‘rakastan sinua’.
Nyt suurimman häpeän hetkellä hän ottaa minut syliinsä.
Viiteen päivään hän ei jätä minua muuten kuin käydäkseen -
syömässä, WC:ssä ja vaihtamassa vaatteita.
Hän kertoi silittäneensä poskiani ja hiuksiani viisi päivää.
Viisi päivää sanoin sinulle kaikkia niitä sanoja, joita en kyennyt -
sanomaan aikaisemmin.
En tiedä miksi en ennen pystynyt sanomaan, että rakastan sinua.
En tiedä, miksi en kyennyt vakuuttamaan sinua ja -
olemaan sinulle myönteinen.
Ja nyt viiden päivän ajan sanoin sinulle kaiken, minkä halusin.
Minun isäni rakasti minua omassa rikkinäisyydessään -
minun mokaamiseni hetkellä.
Miten paljon enemmän taivaallinen Isä haluaa -
sinut kotiin sinun epäonnistumisesi hetkellä.
Mutta meillä on ollut toisenlainen Jumala.
Oi pyhä Jumala! Voi minua syntistä!
Tarvitset uuden Jumalan.
Tarvitset sen Jumalan, josta Jeesus opetti.
Tuhlaajaisän.
Isän, jonka rakkaus on niin ylitsevuotavaa, että riippumatta -
siitä, miten kauas olet ajautunut, miten syntinen olet tai miten -
likaiseksi itsesi tunnet, Hän on valmis syleilemään sinua -
peittämään sinut vanhurskauden viitalla, palauttamaan sinulle -
täyden perintösi ja tekemään sinusta lapsensa, ei orjaansa.
Viiden päivän kuluttua heräsin.
Isäni oli siinä. Ajoin hänet huoneesta.
Heitin hänet sen toiseen päähän.
Yksi kaverini tuli hakemaan minua sairaalasta.
Kaikki tuntui olevan hyvin.
Rakkaus oli minulle tukalaa.
Meni toiset 19 vuotta, ennen kuin isäni seuraavan kerran sanoi -
Jack, rakastan sinua.
Meni toiset 19 vuotta, ennen kuin hän halasi minua uudelleen.
Isä on pyrkinyt luoksemme läpi koko uudistuksen.
Olemme osanneet ottaa vastaan Hänen lahjojaan.
Hänen voimaansa ja voiteluaan.
Olemme arvostaneet Häntä hyödyn perusteella.
Mutta voidaksemme todella palata kotiin -
meidän tulee haluta ottaa vastaan Hänen rakkautensa.
Vaikka se on ollut meille vaikeaa, ei Hän odota 19 vuotta.
Hän kurottautuu puoleesi yhä uudelleen ja uudelleen.
Hän rakastaa sinua iankaikkisella rakkaudella ja päivittäin vetää -
sinua puoleensa hyvyydellään.
Kuinka monen pitää rukoilla tuhlaajapojan rukous?
Kuka on tajunnut, että hänen arvojärjestyksensä Isän suhteen -
on perustunut hyötyyn, ei läheisyyteen ja rakkauteen?
Sen seurauksena rakkaus on sinulle tukalaa perheessäsi.
Rukoilemme yksinkertaisen rukouksen, että siirrymme -
‘anna, anna ‘-tilasta ‘muuta minut’ -tilaan.
Jos olet ollut uskossa vuosia, mutta rakkaus ei vieläkään ole luontevaa.
Kyse ei ole paljosta rukoilemisesta tai uskonnollisista riiteistä.
Hän on luonut sinut rakkautta varten.
Jos rakkaus ei ole sinulle luontevaa, arvojärjestelmäsi on ollut pielessä.
Rukoilemme yksinkertaisen uskonrukouksen, että Hän -
muuttaa arvojärjestelmämme.
Emme itse pysty sitä tekemään, mutta annamme Isälle luvan.
Se vapauttaa meidät suorittamisesta.
Voimme vain olla halukkaita. Sano kanssani näin:
Isä, tulen luoksesi Jeesuksen nimessä ja haluan tulla kotiin.
Tajuan, miten helposti olen etääntynyt rakkaudestasi.
Olen antanut rakkaudestasi väärän kuvan muille.
Haluan pyytä sinulta anteeksi.
Tiedän, että arvojärjestykseni on ollut pielessä.
Olen arvostanut sinua siksi, mitä voit tehdä hyväkseni.
Olet ollut uskollinen Isä.
Annoit minulle perinnön.
Toit minut valtakuntaasi.
Monin tavoin olen ollut keskenkasvuinen.
Olen enemmän etsinyt hyötyä kuin rakkautta ja läheisyyttä.
Silti olet vuodattanut minulle armoasi.
Ja kuitenkin on niin helppo etääntyä rakkaudestasi.
Mutta rakkautesi on tavoittanut ja vetänyt minua kaiken aikaa.
Perintö on ollut kiintopisteeni -
enemmän kuin rakkaus ja läheisyys.
Isä, anna minulle anteeksi, etten ole pitänyt sinua arvossa.
Että olen pitänyt rakkautta vähäarvoisena.
Vastannut toisten tarpeisiin omalla kustannuksellani.
Tiedän, että Sinulla Jumalana ei ole tarvetta.
Mutta kaipaat syvästi, että juoksen luoksesi.
Että sanon, että Sinun rakkautesi on kaikki, mitä tarvitsen.
Olen kuin tuhlaajapoika. Tyhjä.
Olen tuhlannut itseeni kaiken, minkä olet antanut minulle.
Mutta nyt tulen kotiin. En pyydä Sinulta nyt mitään.
Haluan vain, että juokset minua vastaan, Isä.
Haluan kokea rakkautesi.
En tarvitse sitä vain itseäni varten vaan myös perhettäni varten.
Niitä varten, joille olen antanut väärän kuvan rakkaudesta.
Olen satuttanut ja haavoittanut muita, koska halusin ensin -
täyttää omat tarpeeni.
Se on johtanut epäterveisiin ihmissuhteisiin.
Isä, täytä Sinä nyt rakkauden tarpeeni.
Anna minun kokea Sinun sylisi, jotta voin vastata perheeni -
tarpeisiin ja rakkauden kaipuuseen.
Pyydän Sinulta anteeksi, että olen ollut sinulle häpeäksi.
Että olen pitänyt sinua taikurina.
Anna anteeksi, että olen tuominnut Sinut väärin.
Että olen luullut, että olet vihainen, koska olen vajavainen.
Näen, millainen rakastava Tuhlaajaisä Sinä olet.
Isä, juokse luokseni. Täytä minut rakkaudellasi.
Tuo minut Sinun kotiisi.
Kiitän Sinua, ettet häpeä tulla kutsutuksi minun Jumalakseni.
Ja ettei Jeesus häpeä olla veljeni.
Anna Hänen tulla. Näe Isä juoksemassa luoksesi.
Haluamme nyt mennä syvemmälle niiden kanssa -
jotka tuntevat häpeää ja olevansa menneisyytensä tahraamia.
He ovat etääntyneet Jumalasta ja muut ovat käyttäneet heitä.
Etsi itsellesi suojaisa paikka, jossa voit olla rauhassa.
Voit polvistua tuolisi eteen, tai seisoa paikallasi,
toiset voivat siirtyä käytäville tai tähän etuosaan.
Rukoilemme puhdistusta
sitä tarvitsevien kanssa.
Ja sitten annamme Isän vain rakastaa meitä, kun Hän laulaa
meille Isän rakkauslaulun.
Rukouspalvelijat, olkaa vapaat palvelemaan ihmisiä.
Etsi paikka, jossa voit ottaa vastaan, kun rukoilemme -
tämän puhdistuksen rukouksen yhteisesti.
Voit pysyä paikallasi, se on ihan ok.
Voit polvistua tuolisi eteen, tulla eteen, tai siirtyä etu- tai takaosaan.
Ennen rukousta luen pari paikkaa Raamatusta.
Hepr. 9:14 ja 10:22.
Kuinka paljona enemmän on Kristuksen veri, hänen -
joka iankaikkisen Hengen kautta uhrasi itsensä -
viattomana Jumalalle, puhdistava meidän omantuntomme -
kuolleista teoista palvelemaan elävää Jumalaa.
Käykäämme esiin totisella sydämellä -
täydessä uskon varmuudessa, sydän vihmottuna puhtaaksi -
pahasta omastatunnosta ja ruumis puhtaalla vedellä pestynä.
Synti jättää ruumiiseemme likaisuuden tunteen.
Varsinkin näillä tuhlaaja- poikaan liittyvillä alueilla.
Olet etsinyt rakkautta vääristä paikoista.
Olet etääntynyt Isän rakkaudesta fantasioihin ja himoon.
Tai tunnesiteisiin.
Menneisyyden seksuaalisynnit ovat takertuneet ruumiiseesi.
Seksuaalisynnit takertuvat ihmisen ruumiiseen.
Kuitenkin Isä on luvannut puhdistaa omantuntomme -
häpeäntunteesta ja pudistaa ruumiimme Sanan vedellä.
Rukoillaan tämä ääneen yhdessä.
Jos vielä koet olevasi tuhlaajapoika ja sanot -
Olen tehnyt syntiä taivasta vastaan ja sinun edessäsi.
En ole arvollinen olemaan lapsesi.
Isä haluaa puhdistaa sinut syyllisyydestä ja itsesyytöksistä.
Pyydämme, että Hän tulee ja puhdistaa meidät.
Sano kanssani -
Taivaallinen Isä, tulen luoksesi Jeesuksen nimessä.
Kiitän siitä, että Jeesuksen veri puhdistaa minut -
kaikesta synnistä, kaikesta epävanhurskaudesta.
Tiedän, ettet enää muista syntejäni.
Ne on kätketty Jeesuksen Kristuksen vanhurskauden -
viitan alle.
Sinä olet antanut minun syntini anteeksi, etkä enää muista niitä.
Silti joskus minun on vaikea päästää niistä irti -
ja antaa anteeksi itselleni.
Ja ottaa vastaan puhdistus, jossa viattomuus palautetaan -
ajatuksiini ja motivaatioihini.
Tulen luoksesi näiden asioiden kanssa -
täydellisen anteeksiannon saaneena Sinulta.
Mutta nyt tarvitsen puhdistuksen ajatuksiini ja ruumiiseeni pesun -
Sanan vedellä.
Tuon eteesi käteni. Tiedät, miten olen käyttänyt niitä epäpuhtaasti.
Olen koskettanut väärällä tavalla.
Käteni ovat satuttaneet tai saastuttaneet muita.
Anna anteeksi, että olen tehnyt syntiä omia käsiäni vastaan.
Pese käteni Sanan vedellä.
Sinä puhdistat ne.
Isä, annan sinulle suuni ja kieleni.
Tiedät, miten olen käyttänyt suutani epäpuhtailla tavoilla.
Olen koskenut väärin, puhunut epäpuhtaasti ja pahaa muista.
Olen paljastanut muiden vikoja ja syntejä.
Anna minulle anteeksi, että olen tehnyt syntiä Sinua vastaan -
muita vastaan ja itseäni vastaan.
Sanoudun irti kaikesta epäpuhtaasta puheesta.
Tule ja pese puhtaaksi suuni ja puheeni kaikesta -
millä olen antanut väärän kuvan rakkaudesta.
Isä, nyt annan sinulle silmäni.
Tiedät, miten silmäni ovat avanneet oven muiden kivulle.
Miten ihmiset ovat nähneet rakkauden puutteen silmissäni.
Pyydän, että annat anteeksi ja peset minut puhtaaksi.
Olen pyrkinyt silmieni kautta täyttämään tarpeeni.
Epäpuhtailla kuvilla. Fantasioilla ja himolla. Pornografialla.
Kaikin keinoin pyrin täyttämään tarpeeni epäterveillä tavoilla.
Tule ja puhdista silmäporttini.
Sanoudun irti pimeyden synneistä.
En enää salli silmäporttini olla kahleissa.
Pese silmäni Sanan vedellä.
Puhdista pois kaikki epäpuhtaudet ja kaikki häpeä.
Anna Sinulle korvani.
Tiedät jokaisen epäpuhtaan asian, jota olen kuunnellut.
Kaiken, mikä on tuonut saastutusta korvaporttiini.
Anna anteeksi, että olen kuunnellut juoruja ja -
pahoja puheita muista.
Sanoudun irti siitä pimeydestä, joka on tullut korvaportin kautta.
Annan anteeksi jokaiselle, joka on vietellyt minua juoruillaan -
ja vikojen etsimisellään ja kriittisyydellään.
Pese ja puhdista korvaporttini.
Isä, toiset ovat puhuneet häpeää ja arvottomuutta elämääni.
Heidän sanansa minusta olivat kielteisiä ja kriittisiä.
He aliarvostivat, he hylkäsivät.
Heidän sanansa, jotka kuulin, tulivat kuin varkain korviini.
Ne saivat minut tuntemaan itseni arvottomaksi.
Annan anteeksi jokaiselle sen, miten he häpäisivät minua -
kritisoivat ja tekivät sanoillaan minusta arvottoman.
He eivät tunteneet Isää eivätkä Isän rakkautta.
Annan heille anteeksi.
Sanoudun irti noiden sanojen voimasta ja valheista -
jotka ovat pyörineet mielessäni yhä uudestaan ja uudestaan.
Sanoudun irti veljien syyttäjän äänestä, joka jatkuvasti -
muistuttaa, mitä muut ovat sanoneet.
Syyttäjä, en enää kuuntele valheiden isän ääntä.
Minun Isäni on luomakunnan Isä.
Hän rakastaa minua sellaisena kuin olen -
ei sellaisena kuin minun pitäisi olla.
Pesköön sinun rakkautesi minun korvaporttini juuri nyt -
jokaisesta epäpyhästä asiasta, joka on niiden kautta tullut sisään
Annan Sinulle mieleni, ajatukseni ja mielikuvitukseni.
Jeesuksen nimessä pyydän, että puhdistat kaiken epäpuhtaan -
saastaisen, mikä on tullut sisään ajatusten ja mielikuvien kautta.
Sanoudun irti jumalattomasta uskomuksesta, että minun pitäisi
olla kyllin hyvä, että minua voitaisiin rakastaa.
Olen täydellisesti rakastettu Isässä.
Sanoudun irti jumalattomista fantasioista ja mielikuvista.
Pyydän Jeesuksen verta puhdistamaan omantuntoni -
kaikesta likaisesta ja epäpuhtaasta.
Sanoudun irti kaikista avoimista ovista pimeydelle ajatuksissani.
Tee minut herkäksi Isän äänelle.
Se sanoo, että olen Hänen lapsensa, jota Hän rakastaa -
ja jonka yllä Hänen suosionsa lepää.
En tiedä, miten aiot tehdä tämän, Jeesus, mutta pyydän -
että teet minut kuuroksi valheiden isän äänelle.
Äänelle, joka syyttää.
Sanasi sanoo, että lampaasi kuulevat Sinun äänesi.
Anna minulle anteeksi, että olen seurannut muita ääniä.
Et pelastanut minua siksi, että minun olisi vaikea kuulla ääntäsi.
Sanoudun irti noista muista äänistä, jotka sanovat, etten ole -
kyllin hyvä, että olen arvoton.
...etten ole minkään arvoinen.
Sanoudun irti syyttävistä äänistä.
Isä, auta minua olemaan todella herkkä Pyhän Hengen äänelle -
rohkaisun...
lohdutuksen...
ja arvostuksen äänelle.
Haluan elää niin, että koen, että minulla on koti, jossa kuulen -
Sinun rakkauden ja rohkaisun sanojasi.
Ja nyt Isä, annan sinulle ruumiini.
Ainutlaatuisesti naisen tai miehen ruumiini.
Pese ruumiini ja pudista se Sanan vedellä.
Puhdista minut kaikesta likaisesta ja epäpuhtaasta.
Annan anteeksi jokaiselle, joka on käyttänyt ruumistani omien -
tarpeidensa tyydyttämiseen.
He eivät tienneet, mitä tekevät.
Annan heille anteeksiannon lahjan.
Anna myös minulle anteeksi, että olen käyttänyt ruumistani -
omien tarpeideni täyttämiseen epäterveellä tavalla.
Isä, olet antanut minulle anteeksi jo kauan sitten.
Pyydän Sinua pesemään ruumiini puhtaaksi Sanan vedellä.
Puhdista seksuaalisuuteni kaikesta epäpuhtaasta.
Palauta seksuaalisuuteni viattomuuden tilaan.
Isä, tulen kotiin.
Otan vastaan vanhurskauden viittasi, jossa on syntieni -
anteeksianto ja joka puhdistaa minut epävanhurskaudesta.
Tiedät, Isä, rakkauden tarpeeni.
Anna anteeksi, että olen siihen täytettä vääristä paikoista.
Jätän sen sikolätin taakseni ja tulen kotiin Sinun luoksesi, Isä.
Pyydän, että vastaat syvimpään rakkauden tarpeeseeni.
Juokse luokseni, Isä.
Valitsen Sinut Isäkseni.
Tajuan, että on turvallista tulla kotiin.
Et läksytä minua. Et lähetä minua talliin palkkalaisena tai orjana.
Tuot minut kotiin luoksesi. Palautat minulle koko perintöni.
Panet sandaalit jalkaani ja sanot, ettei sinulla ole palvelijoita.
Olet poikani, olet tyttäreni. Tervetuloa kotiin!
Astu sisään Isän kotiin.
Anna Hänen kietoa kätensä ympärillesi ja johdattaa sinut -
pois kaukaisesta maasta vetäen sinut Isän kotiin.
Suomennos: Marketta Ruishalme