Meid on loodud armastuse jaoks.
Tunnetame seda iga oma keharakuga.
Meeleheitlik armastuse otsimine jätab meid lõpuks tühjaks
ja kasvatab tõelise armastuse vajadust meie sees.
Püüdlused jätavad meid katkisteks purunenud suhete varemete keskele.
On aeg kogeda tõelist armastust.
On aeg kogeda Isa embust.
ISA SÜLI - Ülikülluslik isa
Panin selle õppeterviku teemaks "Ülikülluslik isa".
Loeme Luuka 15. peatükki, alustades salmist 11.
Te tunnete seda lugu
ja olete kuulnud seda mitmeid kordi pealkirjaga "Kadunud poeg".
Aga usun, et religioon nimetas selle "Kadunud pojaks".
Nad keskenduvad rohkem inimese ebaõnnestumisele
kui Jumala armastusele ja armule.
Ingliskeelne sõna "prodigal" tähendab külluslik või priiskav.
See käib rohkem isa kohta, kes annab kogu oma pärandi,
oma elu, armastuse, kire ja andestuse ülikülluslikult.
Lugu räägib rohkem lähedusest Isaga, kui poja mässumeelsusest,
mis moodustab ainult väikese osa.
Vaatame nüüd seda tähendamissõna tervikuna.
Näeme, et ühel mehel oli kaks poega.
See pole evangeelne lugu, mida oleks kasutatud palju kordi,
et võita inimesi Kristusele.
Aga kohe alguses näeme, et see poeg on juba oma isa laps.
Jeesus rääkis seda lugu variseridele ja saduseridele.
Ta püüdis panna nad nägema, et nad olid kaotanud selle,
mis on Jumala Sõna põhieesmärk.
Alguses öeldakse, et mehel oli 2 poega, kuid see pole kogu tõde.
Tegelikult oli kolm poega.
Oli see poeg, kes oli patu ori - teda vaatlemegi täna, kadunud poega.
Siis oli teine poeg, kes oli seaduse ori. Temast räägime ka täna.
Üks poeg oli patu ori, täpselt Roomlastele 6 kirjakoha järgi.
Teine poeg oli seaduse ori, Roomlastele 7 kirjakoha järgi.
Aga siis on veel kolmas poeg - see, kes räägib lugu.
See poeg on armastuse ori.
Kaks poega elavad väljaspool oma Isa kodu.
Aga kolmas poeg ei lahkunud kunagi oma Isa ligiolust.
Ta elas selles kohas, mida nimetame Isa armastuse keskpunktiks.
See on minu elu eesmärk. See ajendab mind elus edasi minema.
Mitte teenistus, mitte siin õpetamine, mitte internetis surfamine.
Minu ajend on: kuidas ma saan elada Isa armastuse keskpunktis?
Kuidas ma saan elada oma elu võttes vastu Ta armastust
ja andes seda edasi esimesele võimalikule inimesele.
Nagu Jeesus ütles Johannese 17:6:
"Ma olen teatavaks teinud sinu nime inimestele. "
Olgu kaubamaja lasteosakond jõulupühade ajal,
olgu tipptunni liiklus Torontos,
ma tahan teha teatavaks Sinu nime.
Aga ma vajan selles su abi, Isa.
Olgu mu naisel halva soengu nädal -
ma tahan teha teatavaks Sinu nime ja Isa armastust.
Olgu mu poja käitumine täiesti mitteaustav ja mässumeelne mu vastu -
Isa, ma tahan teha teatavaks Sinu nime.
Aga see on võimalik ainult siis, kui me elame Isa südame keskpunktis.
Usun, et Jeesus rääkis selle loo, et me mõistaksime,
kui lihtne on kõrvale kalduda.
Sellest vaatenurgast me seda lugu täna uurimegi.
Vaadake esimest poega, kellel oli raskusi elada kodus,
kus valitses täiuslik armastus.
Ta teadis isa iseloomu ja karakterit.
Aga ta ei olnud rahul koduga, kus oli täiuslik armastus.
Kui meie oleksime olnud selle poja asemel,
poleks me kunagi lahkunud isakodust!
Küll te näete, kui lihtne on kalduda kõrvale Isa armastusest.
Väike kokkuvõte eelnevatest õpetustest.
Me elame oma elusid nii, et meil on kodu
ja me viibime Isa armastuse keskpunktis.
Või me elame nii, et meil ei ole kodu ja me kaldume eemale Isa armastusest.
Õppisime, et meid kõiki on loodud elama turvaliselt
ja hingama Isa armastuses.
Õppisime, et sa võid puhata Ta armastuses, sest Ta pole vihane.
See kodu on minu jaoks kogu universumi keskpunkt.
Kogu loomingu keskpunkt, kõige keskpunkt.
Sest Jumal ütleb Jesaja 66:1, et Ta otsib kohta, kus elada,
kohta, kus puhata ja hingata.
Tema on kõige keskpunkt! Jeesus, kes lõi kõik asjad,
ütles Johannese 1:18 algteksti järgi, et Ta tuli Isa sülest.
Eelmises osas õppisime, et Johannese 14:2 järgi
läheb Ta tagasi sinna, kust tuli ja valmistab meile seal koha.
Johannese 14:3 järgi, et me saaksime olla seal, kus Tema on.
Kõige keskpunkt on kodu! Seal on hingamine ja turvatunne.
Seal oleme vabad hirmudest ja ärevusest.
Saame elada Isa süles.
Kodu on see paik, kus kuuleme kogu aeg Abba häält:
"Sa oled see poeg, kellesse ma olen armunud
ja kellega ma olen rahul.
Su naine püüab küll midagi muud öelda,
aga mina armastan sind sellisena, nagu sa oled,
mitte sellisena, nagu sa peaksid olema.
Kodu on see paik, kus sa kuuled pidevalt seda häält.
Kui sa kuuled Isa häält sügaval oma südames iga päev,
ei ole vahet, mida su ülemus ütleb.
Ta võib su peale karjuda, aga Johannese 16:3 ütleb:
"Ta ei ole ära tundnud Isa. "
Kui kiriku inimesed tulevad su juurde ja püüavad seadust sulle peale suruda,
tuleta neile meelde, et nad ei kasutaks sinuga sõna "peaksid".
Kõik, mis sina kuuled, on Isa hääl:
"Armastan sind sellisena, nagu sa oled,
mitte sellisena, nagu sa peaksid olema. "
Kui sa kuuled seda häält iga päev,
näitad ka teiste vastu üles armastust ja heakskiitu!
Vahet pole, millised nad su vastu on.
Sa ei saa elada siin maailmas, ilma et oleks inimesi,
kes on su vastu sellised.
Vahel on need inimesed su kõige lähedasemad pereliikmed.
Aga kui sa kuuled pidevalt Isa häält rääkimas,
kui armastusväärne sa oled, siis sa ei vasta neile samaga.
Sa lihtsalt avastad, et nad ei tunne Isa.
Kui nad tunneksid mu Isa, oskaksid nad näha neid erinevusi läbi armastuse.
Selle asemel et lahendada neid viha ja hirmuga.
Elasin oma elu 44 aastat hävitades inimesi,
tehes inimestele haiget.
Siis hakkasin uskuma, 6 aastat tagasi,
et pole midagi, mida suudaksin teha,
et Jumal armastaks mind rohkem kui ta just praegu armastab.
Lihtsalt hinga selles teadmises.
Pole midagi, mida ma suudaksin teha, et ta armastaks mind vähem.
Ma kuulen pidevalt Isa häält.
Väljas on ka teisi hääli, mis ütlevad, et ma ei palveta piisavalt.
"Vaata, milline su mõttemaailm on! Vaata, kuidas sa seda tegid!"
Ma võin elada oma elu nii, et mul on kodu
ja ma kuulen Isa häält rääkimas, kui palju Ta mind armastab.
Või ma elan oma elu ilma koduta, kuulates valetaja häält:
"Vaata ennast! Vaata oma elu! Vaata, mis sa siin tegid!
See inimene ei armasta sind! See inimene ei hooli sinust!"
Kodu on paik, kus on turvatunne, mugav, varustus, kaitse,
hingamine, heakskiitmine, kuulumine, pärandus, identiteet.
Aga kui me ei tunne end koduselt; kui me ei kuule pidevalt häält, mis ütleb:
"Ma armastan sind igavese armastusega.
Pole ühtki hetke, kus ma poleks sind armastanud.
Tõmban sind pidevalt tagasi kodu poole."
Kui sa ei kuula seda häält ja hakkad kuulama valetaja häält,
hakkad kalduma kõrvale Isa armastuse keskpunktist.
Heebrealastele 13:5: "Ma ei hülga sind ega jäta sind maha. "
Luuka 15:31: "Poeg, sina oled alati minu juures,
ja kõik, mis on minu, on sinu oma. " Mida see tähendab?
See tähendab alati.
Ta ei jäta mind selle põhjal, mis ma teen või jätan tegemata.
Meie ise kaldume kõrvale Isa armastusest.
Tema kodu on kogu aeg meie jaoks olemas,
Ta kogu aeg sirutab välja meie poole.
Täna vaatame, mis on me eludes need probleemid,
mille tõttu me kaldume kõrvale sellest keskpunktist.
Kui sa ei kuule enam sõnu "ma armastan sind ja olen sinuga rahul,"
teed sa kellelegi haiget.
Sest niipea, kui sa kaldud kõrvale Isa armastuse keskpunktist,
tulevad su mõtetest, hoiakutest ja sõnadest välja asjad,
mille taga on valede isa, esimene vaimne orb.
Vaatame, mis on need asjad,
mis põhjustavad noorema poja puhul kõrvale kaldumist selles loos.
Luuka 15:12 "Ja noorem neist ütles isale: "Isa, anna mulle... "
Esimene asi, mis põhjustab kõrvale kaldumist:
sa väärtustad Isa rohkem selle pärast, mis Ta su heaks teeb,
kui armastuse ja osaduse pärast Temaga.
See poeg ütleb: "Anna mulle kätte see osa varandusest, mis saab minule!"
Ta ei tahtnud oodata oma isa surmani nagu juudi seadus ette näeb:
peale isa surma läks pärandist 2 osa vanemale ja 1 osa nooremale pojale.
Noorem poeg ütles: "Ma tahan oma pärandiosa praegu. "
See oli ta südamehoiak kaua enne, kui ta lahkus oma isa majast.
Enne seda, kui ta eraldus ja kaldus kõrvale oma Isa armastusest,
hakkas tal kujunema välja orvu mõtteviis.
Ta hakkas mõtlema: "Ma pigem võtan, mis isal on mulle anda,
kui jään siia, elan ta majas ja olen temaga armastussuhtes. "
Sest ebaküpsus mõtleb ainult enda vajaduste peale.
Ebaküpsus mõtleb omakasu peale.
Vaatame tõele näkku:
sa ei saanud päästetud seetõttu, et sa armastad Jumalat.
Sa oled arvatavasti siin sellepärast, et sa vajad midagi
või et Ta teeks su jaoks midagi.
Me tuleme Issanda juurde, sest meil on kriisid.
Kõik läheb valesti ja järsku me märkame,
et ei suuda enam üksinda hakkama saada
ja lõhume kõigi teiste elusid.
Selleks ajaks kui jõuame sinna, oleme ise tundetud,
võiksime sedasi elada elu lõpuni, aga oleme väsinud teistele haiget tegemast.
Siis me tuleme Jumala juurde, et Ta aitaks meid.
Me sünnime uuesti, siseneme Kuningriiki.
Oleme vaimustuses, see on meie esimene armastus.
See esimese armastuse tunne kestab kõige rohkem ühe aasta.
Miks? Sest hoiak on see: "Anna, anna, anna mulle... "
Väärtustame Isa selle eest, mis Ta meile anda saab.
Need, kellel on kodus teismelised, kas te mõistate, millest ma räägin?
Lihtsalt üks raasuke tänulikkust või lugupidamist.
Aeg-ajalt üks kallistus mu teismelise armastuse laualt.
Nad ei väärtusta mind mu armastuse ja kiindumuse pärast,
vaid selle pärast, mis mu tagataskus või pangakontol leidub.
Kui nad on armastavad ja nunnud
ning tulevad mu juurde küsides: "Kuidas läheb?",
on mu esimene reaktsioon: "Mida sa tahad?"
Teate küll, mida ma mõtlen.
Mis tunne see on, kui su teismeline manipuleerib sinuga?
Tunned end ärakasutatuna.
Viisin nad kord järve peale veesuusatama.
Mulle ei meeldi tavaline suusatamine. Mulle ei meeldi külm.
Inimesed küsivad, millal ma Torontosse kolin?
Nalja teete või?
Rand, suvi, päike, golfirajad ja kalastamine - need on minu teemad.
Eelmisel suvel olime järve ääres. Kõik võtsid ühe sõbra kaasa.
Kasutasime 2 nädalat järveäärset maja, kus oli kalastamispaat ja kiirpaat.
Peale kahte päeva kuue teismelisega...
Mu vanem poeg on ka teismeline nii kaua,
kuni ta lõpetab vastava käitumise. Ta on 22-aastane.
Nad lihtsalt kasutavad mind ära. Nad ei taha teha midagi, mida mina tahan.
Ma pean neid järve peal ringi sõidutama, kuni kukun ise pikali.
Siis ma lähen tuppa ja tahan puhata. Nad tulevad ka tuppa ja virisevad.
Nad ei taha koristada midagi, ei taha prügi välja viia jne.
Nad jätavad oma kollased tilgakesed vetsupoti kaane peale.
Nad ei taha midagi teha.
Ma pole heldekäeline isa.
Kolme päeva pärast andsin koha üles!
Ma polnud enam isa, vaid tahtsin nüüd ise lõbutseda.
Võtta oma kalapüügi paadi ja jätta neid sinna maha,
kuna keegi neist polnud piisavalt vana, et üksi kiirpaati juhtida!
Kas teil juhtub seda vahel?
Paastumine on meie vaimule hea.
Vahel peame paastuma isana olemisest.
Lihtsalt ütlema oma koha üles.
Sest sa tunned end niivõrd ärakasutatuna ja alahinnatuna.
Inimesed väärtustavad sind rohkem selle eest, mis sa nendele pakud,
kui su armastuse ja läheduse eest.
Aga oh, kui neil on tänulik süda!
Nad tulevad ronivad mulle sülle ja kallistavad mind.
Mida sa tahad? - Midagi. Tahan lihtsalt olla sinuga.
Ma kahtlustan veel paar tundi.
Aga see on fantastiline.
Kui sind armastatakse selle eest, et oled nende isa.
Kõrvale kaldumine Isa armastuse keskpunktist algab siis,
kui mõtleme: "Mida Ta saab meie heaks teha?"
Me tahame, et Ta täidaks meid Püha Vaimuga,
et meil oleks vägi ja me näeks võitud välja.
Me tahame, et Ta tervendaks ja varustaks meid.
Tahame, et Ta annaks meile teenistuse ja ülendaks meid teenistuses.
Kogu meie palveelu, ülistuselu, paastumine -
kõik see põhineb sellel, mida mina sellest saan?
Imestame, miks nii paljud inimesed saavad tervendatud ja langevad siis ära.
Kui käisin Inglismaal - 90% kogudustest, kes võtsid osa tervenemisest,
aga on praegu sellest täiesti eemale läinud.
Sest kui sa tuled tervenemise juurde, siis näed,
kui palju isa armastas kadunud poega. Ta andis talle oma pärandi.
Aga me raiskame Jumala antud pärandi oma himude rahuldamiseks.
See on nii suur oht.
Isa süda kadunud poja suhtes ei muutunud.
Ta ikka armastas teda.
Moosese seadus ja juudi kultuur ütleb, et kui sa mässad oma isa vastu,
antakse sulle tasuta pääse "kiviringi" väljaspool linna.
Kiviareen oli olemas nende jaoks, kes rikkusid Moosese seadust.
Moosese seaduse järgi oli karistuseks kividega surnuks viskamine.
See pole 2000 aasta jooksul muutunud.
Kui keegi häbistab oma isa või perekonda,
hukatakse see laps paljudes Lähis-Ida kultuurides perekonna poolt.
Näeme seda uudistes.
Vanemad tapavad oma lapsi, sest nad häbistavad perekonda.
Selle loo isa rikkus Moosese seadust.
Talle luges rohkem see,
et laps tuleb ta juurde igatseva südamega:
"Issi, ma lihtsalt tahan tunda sind."
Ma tahan armastada sind, mitte selle pärast,
mida sa mu heaks teed,
aga ma tahan armastada ja tunda Sind, sest Sa oled Jumal.
Mõistan seda lugu nii hästi,
sest ma kasvasin üles Floridas, Daytona Beachil
ja veetsin oma esimesed 26 aastat seal.
Elasime mõne kvartali kaugusel sellest põhitänavast,
kus kõik mootorratturid tänapäeval käivad.
Ühe kvartali kaugusel kõige suuremast ja tuntumast mootorratturite baarist.
Mul polnud väärtussüsteemi oma isa jaoks,
sest tema väärtustas mind selle eest, mida ma tema heaks teha suudan;
kui hästi ma tennist mängin.
Minu suhtumine oli sama.
Me lõikame seda, mida külvame.
Kui sa väärtustad oma isa selle pärast, mida ta sinu heaks teha saab,
siis arva ära, mida sa oma lastes leiad?
Nende väärtushinnangud on väga sarnased sinu omadega.
Ma hülgasin täielikult oma isa maja.
Kui ma sain 18-aastaseks,
polnud ma oma isa näinud eelnevad 2 nädalat,
sest tegin kõik, et teda vältida.
Ta tuli koju tol päeval ja ta juuksed olid lõigatud
Teise maailmasõja moe järgi väga Iühikeseks.
Ma olin oma juustel lasknud kasvada liiga pikaks.
Ta tuli sisse ja ütles: "Poeg, lõika oma juuksed maha."
Panin ta seal samas paika.
Kukkusin vaimus esimest korda pikali, aga see polnud Püha Vaim.
Olin nii kiiresti põrandal pikali.
Ta võttis köögikäärid ja lõikas vägivaldselt mu juuksed maha.
Kui püsti sain, nimetasin teda iga võimaliku nimega ja panin jooksu.
12-aastaselt andsin üles oma koha oma isa pojana,
aga nüüd andsin üles koha oma isa majas.
Nimetasin teda iga nimega, mida teadsin.
Ma ei tahtnud ta läheduses olla, ei tahtnud ta pärandust, mitte midagi.
Kolisin elama hipi kommuuni.
Elasime koos kuttidega ja töötasime ühes poes linnas.
See oli hipipood, kus olid igasugused huvitavad postrid
ja eraldi valgustatud ruum.
Mõned teist käisid seal 1970-ndate alguses kanepit tõmbamas.
Kes käisid?
Kes on käinud seal?
Ma teadsin, et on keegi! Me oleme siis varem kohtunud.
Inimesed väljaspool Ameerikat on käinud seal.
Aga teate mis? Mu isa oli tennisetreener kella 15-21,
aga kella kuuest hommikul kuni pärastlõunani oli ta postiljon.
Teate, kus ta posti jagas?
Daytona peatänaval, kus kõik hipid hängisid.
Ta vihkas hipisid ja pikkade juustega kutte.
Mina andsin üles oma koha isa pojana,
aga mu isa ei andnud üles oma kohta minu isana.
Sest tema pühendumine mulle oli suurem kui minu pühendumine talle.
Iga päev kell 12.15 kõndis ta mööda peatänavat.
Ta tuli ja tõi posti hipidele ja narkodiileritele.
Ta tuli iga päev me poodi
ja ma ootasin seni järgmises poes, kuni ta sai posti toodud,
joostes siis tagasi oma poodi ja tõmmates end pilve.
1,5 aasta jooksul ei tervitanud ma oma isa kordagi.
5 päeva nädalas astus mu isa me poodi sisse ja ütles:
"Mu poja mootorratas on väljas, lubage mul temaga rääkida."
Mõnikord ta hüüdis: "Jack, palun tule räägi minuga!"
Meie viimane omavaheline vestlus oli täis viha, vägivalda,
roppusi ja üksteise needmist.
Mu isa otsis mind jätkuvalt.
Ta tuli sinna hipikommuuni, kus me elasime.
Ta nägi mu mootorratast, koputas uksele ja hüüdis:
"Palun, Jack, tule välja, räägime oma asjad korda!"
Isa, kes mitte kunagi ei rääkinud minuga ilusti.
Kamandaja, kes väärtustas sõnakuulelikkust rohkem kui osadust.
Nüüd, kui ta poeg on end täielikult temast lahti öelnud,
tuleb ta 500 korda 1,5 aasta jooksul?
Lahkete sõnadega paludes, et ma tuleksin koju.
Olen lugenud seda lugu.
Hakkasin aru saama, milline on tõeline isa keset poja mässumeelsust.
Selle loo räägin lõpuni alles hiljem, et te ikka nutaksite ka.
Kadunud poja loos jagas isa oma varanduse poegade vahel.
Luuka 15:13:
"Ja juba mõne päeva pärast kogus noorem poeg kõik kokku
ning reisis kaugele maale."
Kui sina väärtustad isa nende asjade pärast,
mida ta saab sinu heaks teha,
oled juba hakanud kalduma kõrvale Isa armastusest
ning sa isegi ei tea seda.
Millega see lõppeb? Distantsiga.
Kaugel Isa majast.
Tavaliselt, kui me hakkame kalduma kõrvale Isa armastuse keskpunktist,
me isegi ei teadvusta seda,
sest me oleme niivõrd vaimustuses oma teekonnast.
Arvame, et liigume õiges suunas ja elu on ilus.
Isa andis mulle mu pärandi,
ta valas oma armastuse ja õnnistused mu peale.
Ta valas ülekülluslikult oma õnnistust j armu me üle.
Meie teekond on nii põnev,
et me ei pane tähelegi, mis juhtub meie väärtushinnangutega.
Hakkame väärtustama rohkem seda, mida Ta meie jaoks teha saab,
kui osadust ja armastust.
Läheme kaugele maale, kus mäletame küll veel Isa maja,
aga imestame, miks me ei tunneta enam armastust.
Kes on eemale läinud?
Mitte Isa. Isa on oma kodus koos täiusliku armastusega
ja väljasirutatud kätega.
Aga Ta ootab, et sa tuleks koju ja muudaks oma väärtushinnanguid.
Tahad teada, mida Jumal praegu uuendab?
Ta muudab väärtushinnanguid.
Üks mees prohveteeris, et Ta pühitseb meid.
Sest meie hoiak on olnud: "Anna meile veel, Issand!"
Ta armastas meid nii väga, et Ta andis ülekülluslikult.
Aga Ta tahtis meile anda,
et me tuleksime tagasi koju Tema armastuse keskpunkti.
Teate, mis siis juhtub?
Inimesed meie ümber hakkavad tundma Tema armastust meie läbi.
Kõigepealt meie abikaasad, siis meie lapsed.
Kust sa tead, mis väärtushinnangud sul olid ja on praegu?
Su lapsed võivad sulle seda öelda. Su abikaasa võib sulle seda öelda.
Me kas elame oma elu võttes vastu armastust
ja armastuse definitsiooni kohaselt täites teiste vajadusi enda arvelt.
Või me võtame vastu Tema õnnistused ja eeldame,
et Ta jätkuvalt täidab meie vajadusi enda ja teiste arvelt.
Me jääme kaugele maale.
Mõned ütlevad, et uuenemisliikumine on lõppenud.
Ei ole! See põleb eredamalt kui kunagi varem.
Kes on eemale läinud?
Isa majas on kogu armastus, mida sa vajad.
Aga kadunud poja loos pillas poeg oma vara ära,
elades ohjeldamatult.
Hiljem saime teada, et ta elas ebamoraalset elu.
Vanem vend ütles, et ta raiskas kogu vara joomise ja hoorade peale.
Meil on kas vanema venna probleemid või me elame armastuse keskpunktis
või meil on noorema venna probleemid.
1995 aastal andis Bob Mumford välja kasseti pealkirjaga,
mida ma kohe tahtsin lugeda.
Selle nimi on: "Seks ja võidmine".
Inimesed on nõus lugema ja kuulama, kui pealkirjas on "seks".
Selles õpetuses rääkis ta imelisest Jumala liikumisest.
Ta rääkis ka eelnevatest Jumala liikumistest 500 a jooksul.
Ta tõi välja seksuaalse ebamoraalsuse,
mis on ikka ja jälle peatanud paljusid Jumala liikumisi.
Ta tõestas seda teaduslikult nii, et see piirkond ajus,
mis reguleerib seksuaalset kirge ja vajadust,
on sama piirkond, kus asub kirg Jumala järele.
Seega iga ärkamisliikumise ajal,
kui Jumal valab oma õnnistusi koguduse peale,
toimuvad muutused samas ajupiirkonnas,
kus asub seksuaalvajadus.
Seega seksuaaltung on suurenenud ja kui sa ei ela oma elu,
võttes vastu armastust ja valades seda oma perekonna peale,
hakkad sa kalduma kõrvale.
Leiad end järsku uskumatutest suhetest.
Sellest ei räägita avalikult.
Aga täiesti uskumatud ebamoraalsused on toimunud nende juhtide eludes,
kes on teeninud haigetsaanud ja haavatud inimesi.
Viimaste aastate jooksul on paljud neist,
kes olid Jumala poolt 1-2 a kasutatud, täiesti ära kadunud.
Järgnevate nädalate jooksul tuuakse avalikkuse ette,
kuidas ühed suurematest religioossetest juhtidest on langenud.
Miks? Meie väärtushinnangud!
Alustasime sellest eelnevatel koosolekutel.
Sind loodi armastuse jaoks.
Kui sa ei võta vastu armastust sellel eesmärgil,
et näidata seda välja oma perekonna vastu,
hakkad kalduma kõrvale.
Varem või hiljem leiad, et vajad uut kirge,
mis ei saa enam täidetud Isa armastuses,
vaid hoopis sinu teenistuses. Vanema venna sündroom.
Hakkad täitma seda vajadust teiste suhetega.
Sa ei tunne end hästi ja vabana kodus oma abikaasa ja lastega.
Siis sa leiad ennast Luuka 15:14, kus kõik oli ära kulutatud.
Uuenemisliikumine on läbi.
Teate, mis ma mõtlen, kui kuulen seda?
See pole minu jaoks läbi.
Mina elan siiamaani Isa ligiolu tunnetuses.
See pole alati soe ja pehme.
Aga ma kuulen pidevalt Isa häält ütlemas:
"Jack, sa oled minu poeg, kellega ma olen rahul."
See toob muutuse mu abiellu ja kõikidesse mu suhetesse,
isegi paljude teie eludesse.
Sest ma elan keskpunktis.
Täna õppisime, et me ei ole alati täpselt seal.
Aga minu elu ajend on võtta vastu armastust ja anda seda edasi.
Sedasi säilib uuenemine sinu elus.
Jõudsime kadunud poja loos selleni, et ta raiskas kogu oma vara ära.
Luuka 15:14-16: "Ja puudus hakkas temalegi kätte tulema.
Ja ta läks ja poetas enda ühe sealtmaa kodaniku juurde
ning see saatis ta oma väljadele sigu hoidma.
Ja ta püüdis oma kõhtu täita kõtradest, mida sead sõid, ja ükski ei andnud talle."
Näeme puudust, mis hakkas valdama ta elu.
Mäletate, mis juhtub, kui kaldud kõrvale Isa armastuse keskpunktist?
Su suurim vajadus on armastuse vastuvõtmine
ja selles olukorras see ei saa täidetud.
Täitmata vajadus teeb mida? See teeb sind haigeks.
Iga suhe sinu elus saab vigastada.
Suhe Jumalaga, suhe iseendaga, suhe abikaasaga.
Hakkad vaikselt liikuma sinna, kus on rüvedus.
Noore juudi poisi jaoks oli see kõige suurem rüvedus,
sest ta poleks kunagi läinud sigade juurde,
söönud ega söötnud sigu, see oli tema jaoks rüvedus.
Ta ei oleks neid isegi puudutanud, aga kus ta ennast leidis?
50% Põhja-Ameerika teenistuste juhtidest lõpetab lahutusega,
40%'l on abieluväliseid suhteid.
Võin garanteerida, et igaüks neist arvas, et nendega seda küll ei juhtu.
Kõik, kes on leidnud end ebamoraalsusest, ütlevad:
"Arvasin, et nii võib juhtuda kõigi teistega peale minu."
Aga ühel hetkel su armastuse vajadus ei saa täidetud.
Kes sind siis ümbritsevad? Võõrad.
Võõrad, keda ei huvita sinu vajaduste, vaid enda vajaduste täitmine.
Need on teised inimesed, kellel on samuti katkised suhted.
Uuestisündinud, Vaimuga täidetud, räägivad õigeid religioosseid sõnu.
"Ma saan temaga kokku ja kõik on nii soe ja pehme.
Ta lihtsalt mõistab mind paremini kui mu abikaasa."
Mõned naised mõtlevad praegu:
"Ma tahaks, et mu abikaasa teaks asju, mida Jack teab..."
Sa rajad ühe müüri iseenda ja oma abikaasa vahele,
kui võrdled teda minuga.
Avad ühe ukse oma abiellu ja rajad müüri enda ja abikaasa vahele.
Meeste mõtted on teistsugused.
Leiame end sealt, kus keegi ei täida me vajadusi
ja võõrad inimesed on valmis me eludesse sisenema.
Ainult mõned kuud varem olime Isa armastuse keskpunktis
ja Jumal liikus imeliselt me eludes, täites kõiki meie vajadusi.
Me ei tea, kuidas see sai juhtuda.
Me ei korrigeerinud oma kõrvalekallet.
Kust sa siis ennast leiad?
Kadunud poja loos algas kõik sellest,
et ta väärtustas Isa nende asjade pärast, mida isa tema jaoks teha sai.
Mis temaga juhtus nendes viimastes salmides?
Ta leiab end kohas, ei kus keegi ei täida tema vajadusi,
aga kõik teised kasutavad teda ära.
Kõik võõrad inimesed tema elus
väärtustavad teda nende asjade pärast,
mida ta nende heaks teha saab.
Näete, kuidas külvamise ja lõikamise seadus töötab?
Nendest pastoritest, keda teenime, tuleb 90% me juurde, öeldes:
"Keegi ei täida mu vajadusi."
70%'l pastoritest ei ole kedagi, kellega rääkida.
Neil pole lähedasi suhteid elus.
Neil pole nõustajaid.
Nad tulevad mu juurde ja ütlevad: "Mul pole mitte kedagi.
Ma ainult annan pidevalt välja, aga keegi ei anna mulle midagi tagasi."
Ma tean kohe, kes on kaldunud kõrvale.
Ma tean nende väärtushinnanguid.
Nad on väärtustanud Jumalat teenistuse ehitamise pärast,
mitte osaduse ja armastuse pärast.
Need pastorid on väärtustanud Jumalat
nende asjade pärast, mida Ta nende jaoks teha saab,
et nad võiks olla nähtud ja tuntud.
Kui nad sellega alustasid, ei teadnud nad veel seda.
Aga nüüd nad leiavad,
et neid ümbritsevad inimesed imevad nad tühjaks ja võtavad kõik.
Siis nad leiavadki end ebareaalsetest suhetest,
ebapuhastest suhetest.
Keegi ei täida nende vajadusi.
See kõik on seetõttu, et nad on väärtustanud Isa selle pärast,
mida Ta nende jaoks teha saab, mitte armastuse ja osaduse pärast.
Näete, mis on juhtunud?
Kas mõistate, kui lihtne on kõrvale kalduda?
Kui me saaksime aru oma kõrvalekaldumise tagajärgedest,
oleks palju lihtsam tulla tagasi Isa armastuse keskpunkti.
Luuka 15:17: "Aga kui ta mõttesse jäi..."
Kui tunnete mõnda kadunud poega, siis see on teie palve:
"Isa, pane ta mõtlema."
"...siis ta ütles: Kui palju palgalisi on mu isal ja neil on leiba küllalt,
aga mina suren siin nälga!"
Mõtlesin, et mujal on ka piisavalt armastust.
Arvasin, et võtan vastu Isa armastuse ja annan seda siis edasi maailmale.
Aga sa ei püsinud selles armastuses. See polnud esmatähtis su pereelus.
Luuka 15:18-19: "Ma tõusen ja lähen oma isa juurde ja ütlen talle:
Isa, ma olen pattu teinud taeva vastu ja sinu ees, ma ei ole enam väärt,
et mind su pojaks hüütaks! Pea mind nagu üht oma palgalistest!"
Poja hoiak muutub. "Anna mulle" on nüüd "muuda mind".
Koosoleku lõpus palvetame neid sõnu.
Kuna vähemalt 75% inimestest siin on väärtustanud Isa selle pärast,
mida Ta teie jaoks teha saab, mitte armastuse ja osaduse pärast.
"Muuda mu elus kõike, kus ei ole armastust!"
Eelneval koosolekul õppisime, et nii kaua, kui sa ei püsi armastuses,
püüdes täita teiste vajadusi iseenda arvelt,
mitte oma teenistuses vaid oma perekonnas;
kui sa ei püsi armastuses, siis sa kaldud kõrvale.
Iga kord, kui kaldud kõrvale, esindad Isa armastust valesti.
Ohtlikud ajad tulevad.
Eemalolek, austuse puudumine, puudus, katkisus.
Milleni need asjad viivad? Häbini.
"Ma pole enam väärt, et mind hüütaks su pojaks."
Kui sa ei kuule enam Isa häält ütlemas:
"Sina oled mu armastatud poeg, kellest mul on hea meel."
Kui sa ei tunne end pojana ja tahad saada orjaks.
Tahad minna tagasi Isa majja, aga sa tunned end ebapuhtana.
Seega, las ma tulen tagasi isa majja ja töötan sinu heaks.
Ma teenin sind hästi.
Aga see teenimine ei ole motiveeritud armastuse poolt.
See teenistus on motiveeritud süütundest ja häbist.
See muudab suhted teravaks su teenistuses.
See muudab suhted teravaks su perekonnas.
Teenistus peab lähtuma ülevoolavast armastusest perekonna vastu.
See keerab maailma pea peale - teenistus, mis on juurdunud armastusse.
Mitte häbi või läbikukkumise hirm.
Kadunud poeg mõtles:
"Ma ei ole enam väärt, et mind su pojaks hüütaks!"
Mulle meeldib ta järgmine lause: "Pea mind nagu üht oma palgalistest!"
See võtab surve minu pealt ära.
Mina olen see mees, kellele meeldib, kui öeldakse, mida peab tegema.
Kui tahad, et midagi saaks tehtud, räägi sellest mulle.
Ma saan selle tehtud.
Olen tegija.
See poeg sai aru, et ta ei saa minna koju omas jõus.
Tema võimuses ei ole teha iseendast poega.
Tema võimuses ei ole teha endast isegi orja.
Aga ma tahan minna tagasi isa juurde.
Mina ütleksin tema asemel: "Tee mind oma pojaks."
Jeesus ei surnud selle nimel, et teha meid orjadeks.
Ta suri, et me võiksime elada Isa ligiolus.
See on see, mida tähendab kreekakeelne sõna "adoption".
Meid adopteeritakse perekonda. Roomlastele 8:15
Kõik süüdistused ja hirmud murtakse, kui meid pannakse Isa ligiollu.
Kadunud poeg jõuab koju. Ta südamehoiak on muutunud.
Luuka 15:20: "Ja ta tõusis ja asus teele oma isa juurde.
Aga kui ta alles kaugel oli, nägi isa teda..."
Isa otsis teda, ta ootas poja tagasitulekut.
"... ja tal hakkas hale ning ta jooksis ja langes poja kaela
ja andis talle suud."
Kui me oleme kõige hullemini läbikukkunud,
siis me ei vaja hukkamõistu loengut.
Kui me oleme kõige hullemini läbikukkunud
ja tuleme pühapäeva hommikul kogudusse,
siis suurem osa meist tunneb end hukkamõistetuna.
Me ei vaja, et meile öeldakse, mida kõike oleme valesti teinud.
Kui oleme kõige hullemini läbikukkunud,
vajame väljasirutatud käsi, mis on valmis tooma meid tagasi armastusse,
mitte ranget distsipliini meid hukka mõistma või karistama.
Vajame lohutust ja tervenemist.
Miks on see ainus koht Piiblis, kus Jumal jookseb?
Mäletate, kuidas poeg oli läbikukkunud ja mässanud Isa vastu?
Ta oli rikkunud Moosese seadust, mille järgselt ta pidi surema.
Linnast välja minnes
teatas see poeg kindlasti kõigile oma naabruskonna sõpradele:
"Vaadake, millise kotitäie kulda ma sain!
Sain isalt oma pärandiosa ja lähen nüüd minema!"
Mis te arvate, mida kõik teised pojad oma isadega tegid?
Need, kellel on oma lapsed, teavad, kuidas see asi käib.
Su poeg kasutab teiste isade ja vanemate autoriteeti.
"Johnny isa tegi seda, ta ostis oma pojale auto!"
"Johnny isa laseb oma tütrel olla tund aega kauem väljas!"
Kõik teised pojad piinavad oma isasid ja terves kogukonnas toimub ülestõus.
Kõiki probleeme põhjustas see üks isa, kes andis pärandi oma pojale.
Olen kindel, et poja isa polnud ainus isa, kes ootas ta kojutulekut.
Poeg oli terves külas tagaotsitav.
Teised isad plaanivad oma poegasid distsiplineerida,
tõestades, et see poeg saab oma karistuse, kui tagasi koju tuleb.
Isa nägi teda juba kaugelt ja ta teadis.
Ta nägi häbi, mida poeg kandis.
Ta jooksis poja juurde, sest ta teadis, et kui vanem poeg jõuab temast ette,
pole mingist kojutulekust juttugi.
Kui küla religioossed isikud jõuavad temani enne,
pole kojutulekust juttugi.
Ta seisis ja ootas.
Igaüks meist, kes on kõrvale kaldunud
ja kellel on elus kadunud poja probleemid: sõltuvused, ebamoraalsused -
kõiki neid ootab Isa avatud kätega.
Ta ootab, et sa teeksid selle ühe sammu kodu poole
ja saaksid aru, et su väärtushinnangud on olnud valed.
"Isa, ma tulen nüüd koju, sest ma tean,
et ma olen kogu vara ära kulutanud ja ma ei saa sult' enam midagi võtta.
Tahan lihtsalt isa embust."
Ta teadis, et isal ei olnud enam midagi anda,
sest kogu ta pärandus oli ära raisatud.
Ta väärtushinnangud olid muutunud.
Ta ei tahtnud enam seda, mida isa tema jaoks teha sai.
Ta tahtis lihtsalt isa ligiolu.
Isa nägi seda poja hoiakus ja jooksis ta juurde,
pani oma käed talle ümber ja kallistas ning suudles teda.
Kus öeldakse, et ta käskis pojal oma hoiakut muuta?
Kus öeldakse, et ta käskis pojal oma patte kahetseda?
Kus öeldakse, et sa pead ootama pühapäevase jumalateenistuseni,
et altaril oma südamehoiakut muuta?
Kas ta ütles: "Sa haised sigade järgi, laseme si kõigepealt puhtaks pesta!"
Ta rikkus jälle Moosese seadust, kallistades oma poega.
Ta poeg oli olnud sigade juures,
mistõttu ta oleks pidanud läbima 7-päevase puhastusrituaali enne,
kui ta tohtis kellegagi suhelda.
Veel enam pidi ta parandama meelt oma mässumeelsuse pärast.
Aga Isa jooksis ta juurde hoolimata ebapuhtusest ja patust,
Ta kallistas ja suudles teda.
Ükskõik, milline su patt on -
sa võid olla abielurikkuja, homoseksuaal või pornosõltlane -
Ta ei oota, et sa tuled altarile, parandad meelt
ja palvetad õigete sõnadega.
Ta on valmis jooksma su juurde kohe, kui pöörad näo kodu poole.
Sa ei pea olema piisavalt puhas, et võtta vastu Isa embust.
Johannese 5:22 kohaselt ei mõista Isa kohut kellegi üle.
Sellesarnaseid salme on veel.
Heebrealastele 11:6 kohaselt ei ole Tal häbi olla sinu Jumal.
Tal ei olnud häbi joosta selle poja juurde,
kui kõik seisid ja vaatasid.
Selle kallistusega andis ta kogu ülejäänud linnale teada:
"Hoidke eemale mu pojast!
Kõik süüdistajad, valede isad, variserid ja saduserid -
hoidke eemale minu pojast!"
Poeg ütles isale: "Isa, ma olen pattu teinud taeva vastu ja sinu ees..."
Aga Isa ütles oma sulastele: "Tooge kiiresti kõige kallim kuub!"
Ta pani poja õlgadele õigsuse ja pojaseisuse kuue,
sest pojal oli seljas orjakuub.
Poeg, kes oli valmis teenima orjana.
Neid on ka tänapäeva kogudustes.
Oleme Jeesuse Kristuse ristitöö kaudu õigusega pojaseisuse saanud,
aga tunneme end ikka pigem orjade ja teenritena.
Sest me ei tea, kes me oleme Isas ja kaldume kõrvale Isa armastusest.
"Tooge kiiresti kõige kallim kuub!"
Sel hetkel, kui võtad Jeesuse vastu oma elu Issandaks,
kaetakse sind õigsuse kuuega.
Meie mõttemaailmas on ikka pimedus.
Kristuses aga oleme uued loodud ja kõik vana on möödas.
Aga me mõttemaailmas on ikka ebajumalikke uskumusi,
hülgamist ja ebapuhtust.
Aga Jumal ei vaata sinna.
Ta katab sind õigsuse rüüga.
Halb on see, et su naine näeb, mis seal all on.
Ta tuletab sulle meelde, mis peab saama muudetud.
Isa armastab sind sellisena, nagu sa oled,
mitte sellisena, nagu sa peaksid olema.
Su lapsed teavad, mis seal all on ja sulgevad oma südamed.
Inimesed tööl ja koguduses teavad, mis seal all on.
Siis sa hakkadki uskuma valede isa.
Hakkad uskuma rohkem seda, mida teised ütlevad,
kui seda, mida Isa ütleb.
Ja siis sa käitud vastavalt nii iseenda kui teistega.
Sa elad, nagu sul ei oleks kodu.
Aga kui sa usud seda, mida Isa su kohta ütleb,
saad ka aru, milline on Isa tõeline iseloom
ja hakkad ka vastavalt käituma.
Jeesus ütles Joh 8:38: "Teie teete, mida te olete kuulnud oma isalt."
Kui sa ei tunne end armastuses mugavalt, kuulad valesid hääli.
Kui sa aga uuleksid isa häält:
"Näen, et sa tuled otse sigade juurest, aga ma jooksen su juurde
ja panen oma käed sulle ümber."
Mu töötoa seintel on pildid kadunud poegadest isa embuses.
Ma istun seal ja vaatan neid pilte.
Üks pilt on 2,5 m kõrgune ja kujutab kadunud poja tagasitulekut.
Sest ma ise olen nii tihti see poeg, kes väärtustab Isa selle pärast,
mida Ta mu jaoks teha saab.
Ma veedan oma palveaega seal toas, samastades end kadunud pojaga.
Mul on nii palju kojutulekuid.
Kojutulekud on alati nii emotsionaalsed sündmused.
Aga religioon vihkab kojutulekuid, sest nendega seostuvad tunded.
Isa ütles kadunud pojale, et ta on teretulnud koju.
Teate, mis ta veel tegi? Ta pani talle sõrmuse sõrme.
Poeg teadis, et isal pole talle midagi pakkuda,
kogu pärandus on ära raisatud.
Ta tuli koju, tahtes kogeda ainult isa armastust.
Aga mida isa tegi? Ta pani talle sõrmuse sõrme,
andis talle tagasi kaotatud pärandi.
"Poeg, kõik, mis on minu, on ka sinu."
Ta taastas poja päranduse täielikult.
Poeg tahtis, et isa kohtleks teda oma orjana.
Aga mida isa tegi? Ta pani talle jalatsid jalga.
Orjad ei tohtinud kanda jalatseid.
Isa ei taha orjasid, ta tahab tütreid ja poegi.
Poeg oli täiesti läbikukkunud ja kiiresti taastatud isa armastusse.
Tal polnud mitte millekski õigust,
aga isa annabki meile asju, milleks meil ei ole õigust.
See kõik sõltub sinu enda väärtushinnangutest.
Kuidas sina saad tulla koju?
Kuidas sina saad kogeda kojutulekut?
Kolm väga lihtsat punkti, mis leiduvad kadunud poja loost.
Esiteks, poeg mäletas, milline armastav isa tal oli.
Ta jäi mõttesse ja talle meenus isamaja.
Jagasin oma kohtumist Isaga 19. novembril 1996.
Mul läks 4 kuud, et võita tagasi oma 14-aastase tütre süda.
Nende 4 kuu jooksul ma nutsin ja vaadates oma laste silmadesse,
nägin hävingut, mida olin aastate jooksul põhjustanud.
Olin isa, kes väärtustas rohkem sõnakuulelikkust kui lähedust.
Ma pugesin oma 17-a poja külje alla ja ütlesin:
"Poeg, palun andesta mulle."
Ta lihtsalt istus.
Vahel ta kinkis mulle ühe pahatahtliku naeratuse,
öeldes: "Ma panen sind veel kannatama."
Varsti peale seda sai ta 18 ja ta polnud avanud oma südant.
17 aasta jooksul oli ta andnud mulle võimalusi, aga enam mitte.
Ma anusin põlvedel andestust.
Tunnistasin üles iga patu, mida olin teinud oma poja vastu.
Ta ei andestanud mulle, ta lihtsalt vaatas mulle otsa.
Ta kolis oma toast elutuppa, et jõllitada mind,
kui ma alandasin end ja anusin temalt suhte taastamist.
Tema 18. sünnipäeval käskisin tal oma tuba koristada,
sest see on üks meie maja reeglitest.
Ta ütles: "Ma ei pea enam oma tuba koristama,
ma olen 18-aastane mees."
Need olid samad sõnad, mida mina olin öelnud oma isale,
kui mu juuksed olid liiga pikad.
Mu esimene mõte oli käituda oma pojaga samamoodi,
nagu mu isa käitus minuga, sest ta vääris seda.
Aga Isa ei lubanud mul seda teha.
Elades hipielu, olid mul mõned kohutavad toakaaslased,
aga kõige kohutavam inimene, kellega olen koos elanud, on mu poeg.
Poeg tegi meie elu põrguks.
Proovisime kõike, aga asjad läksid järjest hullemaks.
Ühel päeval ta arvas, et mind ei ole kodus.
Ta läks minu autoga poodi
ja koju tagasi jõudes hakkas oma emaga vaidlema.
Ma astusin nurga tagant välja.
Mõtlesin, et tapan ta ära.
Kui mul poleks olnud Isa armastust, oleksin hävitanud ta täielikult,
või tema oleks mind vaeseomaks peksnud.
Aga ma ütlesin: "Nüüd aitab, poeg!"
Tema unistuseks oli saada professionaalseks golfimängijaks.
Helistasin oma sõbrale, kes elas 250 km kaugusel
ja oli golfiväljaku osanik.
Küsisin ta käest, kas mu poeg võiks tema juurde golfiväljakule tööle tulla,
sest temast ei olnud kodus mingisugust kasu.
Ta oli nõus, aga lubas maksta ainult miinimumpalka.
Helistasin oma isale ja ütlesin:
"Michael tahab kolida sinu juurde, et õppida golfi koos Lawsoniga."
Mu isa ütles: "Ma pidin sind taluma kogu su teismeliseea,
ma ei hakka su poega välja kannatama, ma tean, milline ta on."
Mu vanemad lahutasid, kui ma olin teismeline.
Helistasin oma 80-aastasele emale ja küsisin,
kas Michael võib tema juurde elama tulla.
Ta ütles: "Mulle väga meeldiks see!"
Ütlesin Michaelile: "Mul on sulle hea töökoht,
kus saad samal ajal õppida golfi mängima.
Sul on tasuta tuba vanaema juures, kes hellitab sind
ja annab sulle kõik, mida sa tahad."
Ta ütles: "Ma ei suuda ära oodata, et sellest põrgu majast välja kolida!"
19-aastaselt sõitis mu poeg ära. Ta ei helistanud meile 5 kuud.
Meie helistasime talle, aga ta ei tahtnud meiega rääkida.
Helistasime golfiväljakule ja küsisime, kuidas tal läheb.
Ta vastas: "Hästi."
Ta polnud meile 14-aastasest saati ühtegi lahket sõna öelnud.
Ta süda oli 5 aastat suletud.
Aga kui raha pakuti, võttis ta selle lahkelt vastu.
Ta tahtis katust oma pea kohale ja süüa, aga ta ei tahtnud suhteid.
Mäletan, kuidas ta 5 kuu pärast helistas.
Võtsin telefoni vastu ja kuulsin, kuidas ta ütles: "Isa..."
Ma polnud 5 aasta jooksul sellist hääletooni kuulnud.
Michael?
"Tere, isa, kuidas sul läheb?"
Sa tahad teada, kuidas mul läheb? Sa hoolid?
Mis sinuga toimub, poeg?
"Asjalood on päris halvad." - Miks?
"Mul pole raha."
Aga sul pole muid arveid peale auto ja kindlustuse.
"Ma olen saanud nii palju trahve kiiruse ületamise eest,
et maksan kindlustuse eest tuhandeid dollareid.
Ma ei suuda ka auto eest maksta ja mul pole süüa.
Vanaema ei tee süüa, vaid toob ainult rämpstoitu koju.
Kui ma tahan süüa, pean olema kodus kell pool kuus.
Ta tahab kõik naabruskonna vanad daamid auto peale võtta
ja viia restorani sööma."
Ma kuulasin teda ja naeratasin.
Mu poeg võttis mu 80-aastase ema pereauto peale
ja tegi veel 3 peatust, et võtta teisedki naabruskonna daamid auto peale,
kes kõik olid ilusates kleitides ja punaste huultega.
Ta oli 19-aastane treenitud golfimängija,
kes kandis 70-dollariseid golfisärke.
Mina kannan ainult oma poja särke.
Ta sai need kunagi tasuta golfiväljakult, aga nüüd on need minu.
Mu poeg pidi isiklikult igale daamile ukse peale vastu minema
ja nad muidugi musitasid ilusat noormeest.
Ta ütles: "Isa, sa ei usu, mida need naised minuga teevad!"
Samal ajal, kui ta rääkis, meenutasin ma kadunud poja lugu.
Kõik need 80-aastased naised kasutasid teda, et oma vajadusi täita.
Need naised tundsid end igal õhtul taevalikult,
kui see ilus noormees neile koduukse alla järgi tuli.
Mu poeg ütles: "Ma ei suuda seda enam taluda,
kas ma tohin koju tulla?"
Vastasin: "Poeg, ma arvasin, et sa vihkad seda kohta.
Arvasin, et olen maailma kõige halvem isa.
Andsin endast kõik, et seda heastada, aga sa ei lasknud.
Ta ütles: "Isa, sa olid range esimesed 17-aastat,
aga viimase 2 aasta jooksul olen näinud,
kuidas sa oled teinud kõikvõimaliku, et esindada Jumala armastust.
Jumal on muutnud su südant ja ma pole seda teadvustanud,
aga ma tean, et sa ei ole see, kes sa varem olid.
Ma tahan tulla koju."
Ta mäletas, kui armastav isa tal oli 2 aastat olnud,
aga ta pidi nägema, et need asjad jäävad kestma.
Ma olin nii tänulik, et Isa takistas mind seda poega hävitamast
nende kahe aasta jooksul.
Et ma ei andnud talle seda, mida ta vääris.
Isa annab meile neid asju, mida me ei vääri.
Ta annab armu, armastust, halastust ja kaastunnet.
Ta on ülikülluslik isa.
Küsisin: "Kas sa vabandad oma ema, õe ja venna ees,
et oled seda maja rüvetanud?" - "Ma tean, et pean vabandama."
Kuidas on selle rahaga, mis sa mulle võlgu oled?
Kuidas on reeglite ja piirangutega, mis sinu arvates sinu jaoks ei kehti?
Meie peres elavad kõik reeglite järgi.
"Loe mulle ette ja ma järgin neid."
Ma koostasin telefoni teel lepingu.
Kirjutasime üles tema vastutusalad, reeglid,
igakuise võla sissemakse mulle, kuidas käituda ema, õe ja vennaga.
Ma kirjutasin kõik üles ja ütlesin:
"Kui sa koju tuled, kirjutad sellele alla."
Viimane nõue oli, et kui ta ei täida 3 päeva oma kohustusi
või kui ma pean paluma teda midagi teha,
on ta sellest majast läinud.
Kust me leiame midagi sellist kadunud poja loos?
Kõik, mida isa tahtis, oli suhe.
Mu poeg sõitis 250 km koju ja sai veel ühe trahvi kiiruse ületamise eest.
Me maksime selle ise ära ja ta oli mulle veel rohkem võlgu.
Ma seisin kraanikausi juures, kui ta avas ukse.
Viie aasta jooksul polnud ma oma poja näol näinud
armastust, kaastunnet või austust.
Ta tuli tuppa murtuna ja väikeste vanade daamide poolt alandatuna.
Ma nägin tema nägu ja tema minu oma ning me jooksime.
Esimest korda 5 aasta jooksul kallistasin ma oma poega.
Ta nuttis mu õlal ja mina nutsin tema õlal.
Tere tulemast koju, poeg.
"Isa, andesta mulle. Andesta mulle selle eest, kuidas ma sinuga käitusin."
Ema tuli tuppa ja ta läks ema õlale nutma, öeldes:
"Andesta mulle, ema, selle eest, kuidas ma sinuga rääkisin."
Läksin oma töötuppa, võtsin lepingu ja ma ei mäletanud enam ta patte.
Rebisin lepingu katki ja viskasin ära.
Mu poeg oli koju tulnud.
See on mälestus Isa majast.
Ettekujutus Isast, millest rääkisime eelneval koosolekul -
see peab olema kinnistunud su mõtetes.
Me kaldume kõrvale Isa armastusest,
aga kui me teame, milline armastav Isa meil on, ei lähe me liiga kaugele,
sest me teame, mis meid ootab kaugel maal.
Kojutuleku teine punkt.
Mälestus Isa armastusest motiveeris kadunud poega meelt parandama.
Algul ajendas mälestus isamajast ja tema armastusest
teda kodu poole liikuma,
aga mälestus Isa armastusest
muutis "anna mulle" sõnadeks "muuda mind".
Sest armastus on suurem motivatsioon, kui hirm ja hirmutamine.
Armastus on suurem motivatsioon muutuseks, pühaduseks, puhtuseks,
kui seda on hukkamõistu ja karistuse hirm.
Mu noorem poeg on täielik pidude kunn.
Talle meeldib hästi aega veeta, ta on suhtleja.
Probleem on selles, et õpetajatele see alati ei meeldi.
Ta käib praegu 10. klassis. Kaks aastat tagasi käis ta 8-klassis.
Ta teeb oma tunnitöö kiiresti ära
ja hakkab siis rääkima nalju, naerma ja lõbutsema.
Ta armastab olla tähelepanu keskpunktis.
Täpselt nagu oma ema.
8-klassis oli tal 3 õpetajat, kellele see ei meeldinud.
Üks helistas mulle ja ütles:
"Teil on armastusväärne poeg, kes pole üldse mässumeelne,
aga ta lihtsalt kontrollib kogu klassi oma naljadega.
Üks nali oli täna nii naljakas, et ma pidin naeru tagasi hoidma,
sest kui ma oleksin naernud, oleksin kogu klassist ilma jäänud."
Õpetajad kirjutasid ja helistasid meile iga nädal.
Ma proovisin kõike.
Kaks kuud ei käinud tal ühtegi sõpra külas.
Meil on kodus suur mängutuba ja palju mänge,
aga keegi ei tohtinud külla tulla.
Aga kuna tal oli igav, püüdis ta veel rohkem nalja teha.
Kool oli kestnud 3 kuud ja mulle aitas.
Kõik kolm õpetajat helistasid mulle ja ütlesid:
"Me ei tea, mida teha. Ta on niivõrd hea poiss.
Ta austab autoriteete, aga ta lihtsalt segab tundi."
Olin lugenud raamatust,
et 13-aastaseid lapsi ei tohi enam füüsiliselt karistada,
kuna see tekitab ainult mässumeelsust.
Aga mul oli vits, mille ühel pool oli kirjas "Hr.Laks"
ja teisel pool "Üks musi, palun".
Võtsin vitsa välja ja ütlesin pojale:
"Me lõpetasime selle 6 kuud tagasi, aga ma olen proovinud kõike.
Sa tead, kui palju selliseid ma olen puruks löönud.
Kui mulle veel koolist helistatakse, lähme tagasi peakaristuse juurde.
Ma ei suuda nende õpetajatega enam maid jagada.
Minu vastutus on, et sa austaksid autoriteete,
nii et isegi kui sul on klassis igav, pead lihtsalt vastu pidama."
Ähvardasin teda võimalikult vihase hääletooniga.
Mõtlesin, et ehk hirmutamine kuidagimoodi aitab.
Olin püüdnud olla tore, aga sellest polnud kasu.
Hirm ja hirmutamine viitavad ainult seadusele ja reeglitele.
Roomlastele 7:5 ütleb, et seaduse kaudu tekkivad patukired.
Pane väike poiss tuppa, kus on 20 mänguasja ja ütle talle:
"Mängi nende 19 mänguasjaga, aga ära seda üht puutu,
ma lähen alla ja teen õhtusööki."
Kui sa ära lähed, mida ta teeb?
Ta läheb kohe selle ühe järgi.
Joshua puhul avastasin,
et kui püüan kuskile jõuda hirmu ja hirmutamisega,
toimib see umbes 2 nädalat.
2 nädala pärast sain telefonikõne ja kaks e-maili.
Tänu Jumalale, et sain need tund aega enne tema kojutulekut.
Kui ta oleks olnud kodus, kui see telefonikõne tuli,
oleksin selle poisi maa tasa teinud.
Aga nüüd oli mul aega küsida: "Jumal, mida sina teeksid?
Aita mind, ma teen talle haiget. Ma ei ole külluslik Isa.
Pean alistama end iga hetk Isa armastusele."
Siis Jumal ütles mulle, mida teha.
Küsisin: "Mida Sina teeksid, kui see oleks Sinu poeg?
Kuidas panna Joshua sõna kuulama?"
Joshua jõudis koju ja ma küsisin, kuidas koolis läks.
"Hästi läks, nii lõbus oli!"
Kas su õpetajate arvates ka?
"Isa, nad lihtsalt ei saa naljast aru."
Võtsin vitsa külmkapi pealt ja küsisin:
"Kas sina mõistad täna nalja?"
"Isa, sa lubasid, et sa ei löö mind enam, lihtsalt annad koduaresti!"
Ma ütlesin sulle 2 nädalat tagasi, et järgmisel korral tuleb peakaristus.
"Ei, Isa!"
10 lööki täna, poeg!
"10 lööki?! Ma ei suuda peale kolme enam kõndida! Ei isa!"
Tule siia, poeg, mulle aitab!
Läksime minu töötuppa ja ta lihtsalt nuttis:
"Ma ei tee seda enam kunagi!"
Olen kuulnud seda nii palju, et ma enam ei jõua.
Ma põlvitasin diivani juurde, andsin "Hr.Laksu" tema kätte
ja ütlesin: "Löö mind 10 korda."
Ta vaatas mind ja ütles: "Sa ei teinud ju midagi valesti!"
Ma vastasin: "Ei, aga ma vastutan Jumala ees,
et sina ei austa oma õpetajaid.
Olen proovinud kõike.
Ähvardamine ja hirmutamine pole muutnud su käitumist.
Seega nüüd kannan ma karistust sinu eest.
Löö mind 10 korda nii kõvasti, kui suudad."
"Ei, isa, see pole aus. Ma ei suuda seda teha."
10 korda, poeg.
Nüüd nuttis ta kahetsusest.
"Ei, issi, ma ei tee seda enam kunagi. Ma kuulan edaspidi oma õpetajaid.
Ma kuuletun esimesel korral, kui nad paluvad lõpetada."
Vähemalt ta kuuletub esimesel korral, kui mitte järgnevatel.
Ma keerasin ringi ja ta jooksis mind kallistama
ning me mõlemad nutsime.
Ta ütles: "Isa, palun andesta mulle."
Oleks see olnud sinu poeg, istuksid sa praegu padja peal.
Ütlesin: "Järgmisel korral, kui õpetaja helistab,
võtan need 10 lööki sinu eest."
3 kuud läks mööda ja telefon helises.
Õpetaja ütles: "Me oleme vist head sõbrad,
rääkisime esimesed kolm kuud kooli algusest tihti.
Nüüd pole mul kolm kuud olnud põhjust helistada.
Joshua on täiesti muutunud.
Ta ikka segab ülejäänud klassi,
aga kohe kui ma palun tal lõpetada, ta lõpetab.
Mida te talle ütlesite, et ta end muutis?"
Rääkisin talle selle loo ja ta ütles,
et teised vanemad võiksid ka sedasi käituda.
Mu lemmiktsitaat Max Lucado poolt on:
"Jumal ei saa oma õiguse tõttu su patust mööda vaadata,
aga oma armastuse tõttu ei saa Ta sinust mööda vaadata.
Seepärast karistas Ta ennast Kolgata ristil,
et sinu patud oleksid andestatud
ja sa saaksid taastada oma armastussuhte Isaga."
Näen inimesi kirjutamas, kordan veelkord:
"Jumal ei saa oma õiguse tõttu su patust mööda vaadata,
aga oma armastuse tõttu ei saa Ta sinust mööda vaadata."
Sest Ta on armastaja. Ta on külluslik Isa.
Selle pärast Ta karistas ennast Kolgata ristil,
et sinu patud oleksid andestatud.
Sa oled kaetud Kristuse õigsusega, Ta ei mäleta enam su patte
ja sul on vabadus läheneda julgusega Jumala troonile,
kui sul on puudus ja sa oled kaldunud kõrvale Isa armastuse keskpunktist.
Võid paluda armu ja halastust, et Isa annaks sulle midagi,
mida sa ei vääri.
Kogemuse Isa embuses.
Kolm seisukohta kadunud poja tagasitulekust.
Poeg mäletas, milline armastav isa tal on.
Mälestus Isa armastusest pani teda meelt parandama.
Kolmandaks - peab olema tahtmine võtta vastu isa embus.
Kohe, kui isa tuli ja tahtis pakkuda tingimusteta armastust,
ei tundnud poeg end mugavalt.
Ta läks tagasi vana rutiini juurde ja ütles: "Ma ei ole enam väärtuslik."
Me arvame, et peame tegema midagi tingimusteta armastuse väljateenimiseks.
Seda on raske vastu võtta.
Aga tingimusteta armastus ei sõltu selle vastuvõtjast,
vaid selle andja iseloomust.
Isa tuleb kadunud poega kallistama,
aga poeg ei suuda seda oma häbi pärast vastu võtta.
Seega paneb isa talle selga kuue, taastades tema pärandiosa.
Ta taastab tema pojaseisuse, andes talle jalatsid jalga.
Alles siis suudab poeg armastuse vastu võtta.
19-aastasena ei olnud ma oma isaga rääkinud 1,5 aastat.
Tarvitasin igapäevaselt uimasteid ja olin totaalne narkomaan ja peoloom.
Ma ei tahtnud oma isa näha kõige rohkem häbi pärast,
aga ka kibeduse, kättemaksu ja andestamatuse pärast.
Ma ei tahtnud oma isale näkku vaadata.
Daytona Beachile toimetati Atlantast partii LSD-t.
Pidime selle maha müüma.
Mina olin meie narkorühmas justkui ühe teleseriaali tegelane "Mikey".
Kui sa tunned, et sul pole kohta isa südames,
otsib su valu väljundit ja sa teed ükskõik, mida.
Seega, kui uus LSD tuleb välja, peab keegi seda esimesena proovima.
Keegi mäletab neid aegu, kui LSD oli "Oranž päiksekiir"?
Mina olin see, kes proovis esimesena.
Nad tahtsid näha, kuhu "kõrgustesse" see mind viib.
LSD-t tarbides on nii häid kui ka halbu kõrgusi.
Minu oma oli imeline. Olin esimene mees Marsil.
Kõik oli punane, Marsil oli elu. Seal olid imeilusad aiad.
Läksin ühte aeda, istusin puu alla ja sõin selle puu vilja.
See oli nii reaalne.
Aga Marsil elasid marslased, kus mina olin kõigest külaline.
Marslased hakkasid mind taga ajama ja jooksid mulle järgi.
Seal olid lendavad taldrikud, mis püüdsid mulle haiget teha.
Tegelikult aga istusin meie hipikommuuni hoovis,
koorides ja süües tammetõru.
Teised mõtlesid, et see pole just väga tervislik
ja püüdsid mind sellest eemale tirida.
Jooksin tänavale, kus sõitsid autod. 5 meest püüdsid mind kätte saada.
Need marslased sidusid mu kinni, sest ma olin vägivaldne
ja viskasid mu lendava taldriku sisse ehk auto pagasiruumi.
Nad ei teadnud, mida minuga teha.
Kell 2 hommikul viisid nad mu haiglasse.
Kohe, kui nad mu uksest sisse said, jooksid nad minema.
Head sõbrad küll!
Mina jooksin marslaste valges majas. Kõik oli nii valge.
Mehed valgetes kitlites hakkasid mind taga ajama.
Ma olin kaalutu, jooksin mööda lagesid ja seinu.
Neil läks aega, et mind kätte saada.
Oleksin lasknud neil end varem kinni püüda,
kui oleksin teadnud, et nad vabastavad mu käed
ja panevad marslaste õhtusöögi mantli mulle selga.
Nad viisid mind sisse ja mulle väga ei meeldinud see,
sest õhtusööki pidi sööma lamades.
Aga teate, Frosti perekonnas ei häbista keegi me nime.
Keegi ei tohi teada, mis kodu seinte vahel toimub.
Olime ühiskonnas väga auväärsel kohal
ja oleme seda tänapäevani.
12.september on Barnie Frosti päev.
Ta oli üks linna asutajatest, väga armastatud ja austatud mees.
Mu ema oli aasta naine.
Nad olid inimesed, kes teenisid oma linna.
Nad olid väga head inimesed,
kes pidid oma varajases eas kannatama palju valu
ja see hävitas nende abielu.
Minu perekonnanime järgi helistasid nad mu isale.
Mu isa tuli haiglasse pool kolm hommikul.
See oli Frosti perekonna kõige häbiväärseim hetk
ja ajalehed kirjutasid sellest kohe järgneval päeval.
Aga sellegipoolest tuli mu isa sisse ja ütles: "Mina olen Jack Frosti isa."
Tunnetate nende sõnade tõsidust?
Mu isa armastas mind sama palju sellel häbiväärsel päeval,
kui mõnel teisel päeval.
Sest tema pühendumine mulle oli suurem kui minu pühendumine talle.
Paulus ütles Timoteosele, et kui meie oleme uskmatud,
on Jumal siiski ustav, sest Ta ei saa taganeda oma nimest.
Mu isa tuli sisse ja ta ei taganenud oma nimest,
mis oli kirjutatud mu südamele.
Mul on kaks mälestust, aga ma ei tea, kas need juhtusid päriselt.
Ärkasin kaks korda üles
ja mõlemal korral oli mu pea isa süles.
Käed, mis olid 19 aasta jooksul puudutanud mind
karistamise eesmärgil,
silitasid nüüd mu põski.
Käed silitasid mu juukseid, mida ta vihkas.
Ma polnud oma juukseid 1,5 aasta jooksul lõiganud;
sellest saati, kui ta need ise vägivaldselt maha lõikas.
Isa, sa ütlesid: "Poeg, ma armastan sind,
kõik saab olema hästi.
Poeg, ma armastan sind, kõik lõppeb veel hästi."
Isa, kas see oled sina?
"Poeg, ma tulin tuppa ja nägin, kui vägivaldselt sind oli kinni seotud.
Lasin neil su käed vabastada,
istusin voodile ja panin su pea enda sülle."
Ma polnud kunagi oma isa süles istunud.
Ta polnud mind kunagi hoidnud.
19 aastat polnud ma kuulnud sõnu: "Ma armastan sind".
Ja sellel kõige häbiväärsemal hetkel mu elus,
võtab isa mind enda sülle.
5 päeva jooksul käis ta ainult söömas, WC's ja riideid vahetamas.
Ta ütles: "Ma silitasin 5 päeva su juukseid ja põski.
Ma rääkisin 5 päeva kõiki neid sõnu, mida ma ei suutnud kunagi öelda.
Ma ei tea, miks ma ei suutnud öelda, et armastan sind.
5 päeva jooksul rääkisin sulle kõiki asju, mida olin tahtnud öelda."
Kui mu isa, koos kõikide oma valude ja haavadega,
armastas mind mu läbikukkumise päeval,
kui palju rohkem tahab Taevane Isa kutsuda sind koju
sinu läbikukkumise päeval?
Meie Jumal on olnud selline: "Püha Jumal, kui patune ma olen!"
Sa vajad uut Jumalat.
Vajad seda Jumalat, kellest Jeesus rääkis.
Ülikülluslik Isa.
Isa, kelle armastus on niivõrd külluslik,
et ükskõik, kui kaugele sa oled läinud ja kui palju pattu sa oled teinud,
Ta on sealsamas, valmis haarama sind oma embusse.
Ta katab sind õigsusega, taastab su pärandiosa
ja teeb sinust poja orja asemel.
Viie päeva pärast ärkasin üles ja mu isa oli seal.
Ma viskasin ta toast välja ja needsin teda.
Kutsusin oma sõbra mulle haiglasse järgi.
Kõik oli normaalne.
Ma ei tundnud end mugavalt selles armastuses.
Läks veel 19 aastat, kuni mu isa uuesti ütles:
"Jack, ma armastan sind."
Läks veel 19 aastat, kuni ta jälle kallistas mind.
Isa on kasvanud meile lähemale selle uuenemise ajal.
Oleme saanud võtta vastu Tema ande, väge ja võidmist.
Oleme väärtustanud Teda selle pärast, mis Ta meie heaks on teinud.
Aga et täielikult koju tulla, peame olema nõus
oma kaitsemüürid langetama ja võtma vastu Tema armastuse.
Isegi, kui see on sinu jaoks raske, ei oota Ta veel 19 aastat.
Ta sirutub su poole üha uuesti,
sest Ta armastab sind igavese armastusega
ja Ta tõmbab sind enda poole.
Kui paljud peavad paluma kadunud poja palve?
Kui paljud said täna aru,
et te olete väärtustanud Isa sellepärast, mis ta teie heaks teha saab,
mitte osaduse ja armastuse pärast?
Selle tulemusena sa ei tunne end mugavalt armastuses oma pereelus.
Tahan, et tõuseksid püsti ja me palume lihtsa palve,
et vahetada "anna mulle" "muuda mind" vastu.
Kui oled elanud koos Jumalaga palju aastaid,
aga sa ei tunne ennast hästi armastuses.
Ükskõik, kui palju sa palvetad või teed õigeid religioosseid tegusid,
Ta lõi sind armastuse jaoks ja kui sa ei tunne end hästi armastuses,
siis su väärtushinnangud on valed.
Me palume ainult ühe lihtsa palve,
et Ta tuleks ja hakkaks muutma meie väärtushinnanguid.
Kadunud poeg ütles: "Tee minust..."
Me ei saa seda ise teha, aga me anname Isale loa.
See võtab sinu pealt ära sooritamise koorma.
Saame ainult nõustuda.
Ütle minuga koos:
Isa, ma tulen Su ette Jeesuse nimel.
Tahan tulla koju.
Saan aru, kui lihtne on olnud kalduda kõrvale armastuse keskpunktist.
Olen esindanud su armastust teistele valesti.
Palun andesta mulle.
Tean, et mu väärtushinnangud on olnud valed.
Väärtustasin sind sellepärast, mida Sa minu jaoks teha said.
Oled olnud niivõrd ustav, Isa.
Andsid mulle mu pärandi.
Tõid mind kuningriiki.
Aga ma jäin mitmel alal ebaküpseks.
Tahtsin aina rohkem asju, mida said minu heaks teha,
mitte elu osaduses ja armastuses Sinuga.
Aga sellegipoolest sa valasid jätkuvalt armu ja halastust.
Nii lihtne on kalduda kõrvale Sinu armastuse keskpunktist.
Aga Su armastus jätkuvalt täitis ja tõmbas mind.
Mina aga keskendusin rohkem pärandile kui osadusele ja armastusele.
Isa, andesta mulle, et ma olen Sind alahinnanud.
Andesta mulle, et olen armastust alahinnanud,
see on teiste inimeste vajaduste täitmine iseenda arvelt.
Kuna Sina oled Jumal, pole sul millestki puudust.
Aga Sa igatsed kirglikult, et ma jookseksin Su juurde, hüüdes:
Sinu armastus on kõik, mida ma vajan.
Olen kui kadunud poeg, olen tühi.
Olen kulutanud kõik, mis Sa mulle andsid.
Aga ma tulen koju.
Ma ei palu midagi vastutasuks.
Tahan lihtsalt, et Sa jookseksid mu juurde, Isa.
Tahan tunda Isa armastust.
Ma ei vaja seda ainult iseenda jaoks.
Vajan seda oma perekonna jaoks.
Nende jaoks, kellele olen esindanud Sinu armastust valesti.
Olen teinud teistele haiget,
sest võitlesin selle nimel, et minu vajadused saaksid täidetud.
Selle tagajärjel on mu suhted katki.
Tule ja täida mu armastuse vajadus.
Tahan tunda Sinu embust,
et ma võiksin täita oma perekonna vajaduse armastuse järele.
Andesta mulle, et ma ei ole Sind austanud,
olen pidanud Sind oma maagilise õnnetalismanina.
Andesta, et olen Sind valesti hinnanud.
Mõtlesin, et oled mu peale pahane, kui ma komistan.
Näen, milline armastav ja ülekülluslik Isa Sa oled.
Tahad valada oma armastust ja armu minu peale.
Isa, jookse mu juurde.
Täida mind oma armastusega, too mind koju tagasi.
Tänan Sind, et Sa ei häbene olemast minu Isa.
Jeesus ei häbene olemast minu vend.
Las Ta tuleb.
Vaata, kuidas Isa jookseb su poole.
Lähme nüüd veidi sügavamale.
Need, kes tunnevad, et mineviku läbikukkumised on neid rüvetanud.
Nad on kaldunud kõrvale keskpunktist.
Teised on neid ära kasutanud ja neilt midagi röövinud.
Teised on rüvetanud neid.
Tahan, et leiad turvalise koha. Sa võid põlvitada või seista.
Mõned tahavad liikuda kaugemale või tulla siia ette.
Palume puhastuse palve.
Võite leida endale koha, kus teil on lihtne vastu võtta.
Meil tuleb aeg, kui me lihtsalt oleme Issi armastuses
ja laseme Temal meile laulda.
Meeskonnaliikmed võivad ringi liikuda.
Palvetame koos selle palve.
Leia koht, kus sa saad selle vastu võtta.
Võid jääda ka oma kohale, kui sul on nii mugavam.
Võid põlvitada või tulla siia ette.
Tahan lugeda teile mõned kirjakohad, enne kui palvetame.
Heebrealastele 9:14: "Kui palju enam siis Kristuse veri.
Kristus, kes igavese Vaimu läbi ohverdas iseenese laitmatuna Jumalale,
puhastab meie südametunnistuse surnud tegudest
teenima elavat Jumalat."
Heebrealastele 10:22: "Siis mingem Jumala ette siira südamega usukülluses,
olles südame poolest piserdamisega puhastatud kurjast südametunnistusest
ja ihu poolest pestud puhta veega!"
Patt ja ebapuhtus jätab meie sisse füüsilise mustuse tunde.
Eriti kadunud poja probleemid.
Kui oled otsinud armastust valedest kohtadest,
kui oled kaldunud eemale Isa armastusest,
hakanud otsima fantaasiaid, emotsionaalseid sidemeid.
Kui sul on minevikus seksuaalpatte, siis need jäävad keha külge.
Kõik teised patud toimuvad väljaspool keha,
aga seksuaalpatud jäävad keha külge kinni.
Aga Jumal on tõotanud puhastada meie südametunnistuse häbist.
Ta on tõotanud pesta meie kehad Jumala Sõna veega.
Palvetame koos kõva häälega.
Kui tunned ennast ikka kadunud pojana.
Isa, ma olen teinud pattu taeva ja maa vastu,
ma ei ole väärt olema Sinu poeg.
Isa tahab sind sellest puhastada.
Palume, et Tema puhastaks meid. Palveta koos minuga.
Taevane Isa, tulen Su juurde Jeesuse nimel.
Tänan Sind, et Jeesuse veri puhastab mind kogu patust,
kogu ebaõigsusest.
Tean, et Sa ei mäleta enam mu patte.
Need on peidetud õigsuse rüü alla Jeesuses.
Aga kuigi Sina oled mulle andestanud ja ei mäleta enam mu patte,
on mul vahel raske neid maha panna ja andestada iseendale,
võtta vastu puhastust, et mu süütus võiks olla taastatud.
Toon su ette need elualad, mis on Sinu poolt andestatud.
Ma vajan puhastust oma mõttemaailmas.
Pese mind Jumala Sõna laitmatu veega
Annan Sulle oma käed.
Sa tead, kuidas neid käsi on kasutatud ebapuhasteks tegudeks.
Minevikus on olnud valesid puudutusi.
Minevikus on mu käed toonud valu ja rüvedust teiste eludesse.
Palun andesta, et olen teinud pattu oma kätega.
Palun pese mu käsi Sõna veega. Puhasta neid.
Isa, annan Sulle oma suu ja keele.
Tead, kuidas olen kasutanud oma suud ebapuhasteks tegudeks,
valedeks puudutusteks, ebapuhasteks sõnadeks.
Olen rääkinud teistest halba.
Olen toonud esile teiste vigu ja patte.
Palun andesta mulle, et olen teinud pattu Sinu vastu,
teiste ja iseenda vastu.
Olen lubanud oma keelt kasutada ebapuhasteks tegudeks.
Lasen lahti ebapuhastest sõnadest.
Lasen lahti ebapuhtusest, mis on tulnud esile minu suu läbi.
Palun, et Sa peseksid mu suud ja mu sõnu.
Pese ära kõik, mis on esindanud armastust valesti.
Isa, annan Sulle oma silmad.
Tead, kuidas mu silmad on avanud ukse valule teistes inimestes.
Inimesed on näinud mu silmades armastuse puudust.
Palun andesta mulle ja pese mind puhtaks.
Tead, kuidas ma olen püüdnud täita oma vajadust nende silmadega.
Ebapuhtad pildid, fantaasiad, pornograafia, mineviku pildid.
Kõik need viisid, millega olen püüdnud täita oma vajadust valesti.
Palun puhasta mu silmad.
Lasen lahti pimeduse pattudest.
Ma ei luba oma silmi enam kasutada.
Pese mu silmad Jumala Sõna veega.
Pese välja ebapuhtus ja kõiksugune häbi.
Annan Sulle oma kõrvad,
kõik ebapuhtad asjad, mida olen kuulanud.
Need on toonud rüvedust mu kõrvadesse.
Palun andesta mulle, et olen kuulanud tagarääkimist,
kurjasid sõnu teiste kohta.
Lasen lahti pimedusest, mis on tulnud sisse läbi kõrvade.
Otsustan andestada igale inimesele, kes on tulnud mulle taga rääkima,
kritiseerima ja leidma vigu teistes.
Pese mu kõrvad puhtaks.
Isa, teised on rääkinud häbi ja väärtusetust minu sisse.
Nende sõnad minu kohta on olnud negatiivsed ja kritiseerivad.
Sõnad, mida juhtusin kuulma, need läbistasid mu kõrvu
ja panid mind tundma end väärtusetuna.
Otsustan andestada igale inimesele selle eest,
et nad mind häbistasid ja kritiseerisid,
tegid oma sõnadega väärtusetuks.
Nad ei tundnud Isa. Nad ei tundnud Isa armastust.
Ma andestan neile.
Lasen lahti nende sõnade väest.
Lasen lahti valedest, mis on mu mõttemaailma jäänud.
Lasen lahti valede isa häälest,
kes jätkuvalt tuletab mulle meelde, mida teised on öelnud.
Süüdistaja, ma ei kuula enam valede isa häält.
Sest minu Isa on Looja ja Ta armastab mind sellisena, nagu ma olen,
mitte sellisena, nagu ma peaksin olema.
Nüüd ma annan sulle oma meele, mõtted ja ettekujutused.
Jeesuse nimel, palun, et Sa puhastad ebapuhtuse ja rüveduse,
mis on tulnud mu mõtetesse ja ettekujutustesse.
Lasen lahti ebajumalikust uskumusest,
et ma pean olema piisavalt hea, et olla armastatud,
et ma pean vaeva nägema, et olla armastatud.
Sest ma olen täiuslikult armastatud Isas.
Lasen lahti ebajumalikest uskumustest ja fantaasiatest.
Palun, et Jeesuse piserdatud veri puhastaks mu südametunnistuse
kõigest ebapuhtusest.
Annan ära iga pimedusele ja masendusele avatud ukse.
Palun tee mind tundlikuks Isa häälele,
mis ütleb, et mina olen poeg, keda Ta armastab
ja kellest Tal on hea meel.
Jeesus, ma ei tea, kuidas Sa seda teed,
aga tee mu meeled tundlikuks valede isa häälele,
häälele, mis süüdistab.
Sinu Sõna ütleb, et Su lambad kuulevad Sinu häält
ja nad ei järgne ühelegi teisele.
Andesta mulle, et ma olen järginud teisi hääli.
Sa ei läbinud minu päästmiseks kõike seda,
et minu jaoks oleks raske kuulda Sinu häält.
Seega ma ütlen lahti nendest teistest häältest,
mis räägivad, kuidas ma ei ole piisavalt hea,
kuidas ma pole väärtuslik.
Lasen lahti kritiseerivatest ja süüdistavatest häältest.
Isa, aita mul olla tundlik Püha Vaimu häälele,
mis julgustab, ehitab üles, lohutab, väärtustab.
Ma tahan elada oma elu nii, et mul on kodu,
jätkuvalt kuuldes Sinu julgustavat ja armastavat häält.
Isa, annan Sulle oma keha,
palun puhasta mu keha Jumala Sõna laitmatu veega.
Puhasta mind ebapuhtusest ja rüvedusest.
Valin andestada igale inimesele, kes on kuritarvitanud mu keha,
et täita oma vajadusi.
Nad ei teadnud, mida nad tegid.
Ma annan neile andestuse anni.
Palun andesta mulle, et olen kasutanud oma keha,
et täita oma vajadusi valedel viisidel.
Isa, oled andestanud mulle kaua aega tagasi,
aga nüüd ma palun Sul puhastada mu keha Jumala Sõna veega.
Puhasta mu seksuaalsus igasugusest rüvedusest.
Taasta puhtus ja süütus mu seksuaalsuses.
Isa, ma tulen koju.
Ma võtan vastu Su õiguse rüü,
mu patud on andestatud,
mind on puhastatud ebaõigsusest.
Isa, see armastuse vajadus, mis mul on,
andesta mulle, et olen püüdnud seda täita valedes kohtades.
Jätan maha need sead ja tulen koju Sinu juurde, Isa.
Nüüd ma palun, et Sa täidaks mu sügavaima armastuse vajaduse.
Jookse mu juurde, Isa.
Ma saan aru, et on turvaline koju tulla.
Sa ei loe mulle moraali.
Sa ei pane mind orjana tööle.
Sa tood mind enda juurde koju.
Sa taastad kogu mu päranduse.
Sa paned mulle jalatsid jalga ja ütled, et Sa ei taha orjasid.
Sa oled minu poeg, minu tütar.
Tere tulemast koju.
Sisene Isa koju.
Luba Tal panna oma käed sinu ümber,
juhtida sind ära kaugelt maalt,
tuua sind tagasi Isa koju.
Tõlge: Sanna Pitko