Ütlesin, et Jumalal on alati plaan.
Tal on alati üks plaan.
See, et meie ei tea, mis see plaan on,
ei tähenda, et Jumal ei teaks, mis see plaan on.
IGAPÄEVAELU RÕÕMUD
Loen siinkohal ette nimekirja asjadest,
millest peame ehk vahel läbi litsuma.
Hülgamine,
petmine,
mahajätmine,
andestamatus,
solvumine,
enesehaletsus,
kättemaksuiha,
raskused ja katsumused,
mingi jama olukord, mida tunned, et sa pole ära teeninud,
enesekesksus,
kadedus,
soov alla anda,
meeleheide,
inimestes pettumine,
Jumalas pettumine,
soov inimestele meeldida.
Kui paljud tundsid end enam kui kolmes asjas ära?
Hea küll, pean ka midagi üles tunnistama.
Ma tundsin end ära 15 punktis 16'st.
See ei tähenda, et need kõik oleks praegu teema,
aga olen pidanud iga selle teemaga tõsiselt tegelema,
et need ei võtaks võimust mu üle.
Te tahate muidugi teada, milline neist välja jäi?
Te ei saaks öösel magadagi, kui selle ütlemata jätaksin.
Ainus punkt, mida ma pole kogenud, on pettumus Jumalas.
Ma isegi ei tea, miks,
aga ma pole kunagi süüdistanud Jumalat oma raskustes.
Mul on hea meel, et ma seda ei teinud,
sest mul polnud suurt palju sõpru ja ma tõesti vajasin Teda.
Paljud inimesed aga vihastavad esimese asjana Jumala peale,
kui asjad ei lähe nii nagu soovitud.
Jumal aga ei põhjusta me probleeme, vaid on lahenduseks neile.
Tahan rõhutada eriliselt mõtet,
et on aeg litsuda läbi uue alguse sisse.
Osad vajavad seda uut algust kohe praegu.
Kui paljud teist vajaks seda kohe praegu?
Kogu saalitäis.
Sel juhul pole mul teist mõtet vaja enam jagadagi.
Sa võid vajada uut algust, et saada võlgadest vabaks.
Oled ehk varemgi püüdnud seda teha,
aga ei suuda endiselt jätta kulutamata raha,
mida sa ei peaks kulutama.
Võib olla on sul halb suhtumine ja sa vajad uut algust sellega seoses.
Ei? Kõigi suhtumised on korras?
Hea küll, võtan siis midagi muud.
Võib-olla pead andestama kellelegi.
Võib-olla.
Kuid mitte läbi selle, et ostad selle õpetuse kellelegi teisele
Võib-olla vajad uut algust
paremate söömisharjumuste juurutamiseks.
Inimesed vaatavad mind ja küsivad:
"Kuidas sa suudad veel oma vanuses nii heas vormis ja sale olla?"
Aga seetõttu, et ma ei söö kõike, mida tahaksin
ja ma teen 3 päeva nädalas trenni.
Ühtlasi kõndisin ma pikka aega 8 km päevas,
kuniks mu jalad hakkasid mulle häda tegema
ja ma pidin sellest loobuma.
Mistõttu püüan muudmoodi saatanale ära teha.
Mul on olnud kõikvõimalikke hädasid ja põletikke,
mis on saanud küll välja ravitud, aga...
Ah teate, igasugu hädasid üle kogu keha.
Kogu aeg mingi "iit" ehk põletik.
Nii palju "iite" su kehas, et see pole enam naljakaski.
Haavandiline koliit (jämesoole põletik) ja bursiit (liigespõletik).
Me kõik vajame pidevalt uusi alguseid.
Me hakkame pihta ja mõnda aega läheb hästi...
Võib-olla sa vajad uut algust oma palveelus.
Võib-olla Piibli uurimises.
Võib-olla regulaarses annetamises.
Usun, et see sõnum on kõigile ühes või teises võtmes.
Paulus ütles Filiplastele 3:10-14:
"Ma püüan ära tunda teda ja tema ülestõusmise väge
ja tema kannatuste osadust, saades tema surma sarnaseks..."
Paulus ütleb siin otse, et kui tahame olla Jeesuse sarnased,
peame saama ka osa osadest Tema kannatustest.
See pole mingi needuse sõnum, vaid sõnum Piiblist.
"...et ma kuidagi jõuaksin ülestõusmisele surnuist.
Mitte et ma selle oleksin saanud või oleksin juba täiuslik,
aga ma püüan kätte saada seda,
mille pärast Kristus Jeesus on minu kätte saanud."
Ehk Paulus ütleb teisisõnu:
"Kui mõtlen sellele, mida Jeesus on minu heaks teinud
ja millest minu heaks läbi läinud,
siis olen otsustanud litsuda läbi ükskõik, millest tarvis,
et olla just see inimene, kelle nimel Jeesus oma elu andis.
Aamen?
"Vennad, ma ei arva endast, et ma selle olen kätte saanud,
ühte aga ma ütlen..."
Milline meelekindlus! "Ühte aga ma ütlen!
Mul on üks ja kõige olulisem püüe."
"Ma unustan kõik, mis on taga, ja sirutun eesoleva poole."
Ma ei tea, on see te jaoks rõõmusõnum või mitte,
aga üht ma tean -
kõik, kes te tulete kuulama mu õpetust,
ma ei toida teid alati "magustoiduga".
Mul on kahju, aga ma ei tee seda.
Jah, Jumal armastab teid ja te olete toredad;
teid ootab ees helge tulevik;
ime on kohe, kohe nurga tagant tulemas.
Võiksin selle kõigega jätkata, saades teid kõiki jalule ja hõiskama,
lahkudes ise siit paigast ülimalt rahuoleva- ja tegijana.
Kuid mul on üks töö teha
ja ma vastutan selle eest Jumala ees.
Usun, et töö, mille Jumal on mulle andnud,
on aidata Tema rahval saada küpseks.
Aamen?
Jah, meile meeldib näha inimesi saamas päästetud,
aga ma ei taha, et saaksite vaid päästetud
ja oleksite peale seda
vaid lihalik usklik kogu oma elu.
Kristlased peaks olema rõõmsad inimesed.
Peaksime olema "nakkavad"
ehk teisedki peaks tahtma seda, mis meil on.
Nad peaks tahtma olla koos meiega.
Meis peaks olema midagi teistsugust.
Me ei peaks olema sellised nagu kõik teised.
Nagu maailm.
Meid on võitud tulema toime raskete asjadega.
Kuulsite te?
Meid on võitud tulema toime raskete asjadega.
Me ei pea elus kõigega kaasa minema.
Väljakutsed peaks tekitama meis tunde:
"Andke aga tulla!"
Tunneksime end palju paremini,
kui saaksime pisut üles õhutatud ja litsuksime asjadest läbi,
selle asemel, et lihtsalt uimerdada kuskil.
Jesaja 61:3 ütleb,
et Jumal annab meile rõõmuõli leinarüü asemel
ja ülistusrüü kustuva vaimu asemel.
Jeesus tahab, et oleksime pidevalt...
Olen selle kollasega alla jooninud, nii et see on oluline.
Jeesus tahab, et oleksime pidevalt millegi positiivse ootuses,
selle asemel,
et nutta pidevalt taga seda, mille oleme kaotanud.
Kui tahad, võid iga päev leida midagi, mille taga nutta.
See pole üldse raske.
Piisab vaid sellest,
kui meenutad kõike halba, mis su elus on juhtunud,
unustades kõik hea.
Ometi on igaühe teie elus juhtunud palju rohem head kui halba.
Igaühe te elus.
Teiega on juhtunud palju rohem head kui halba.
Rääkides lootusest...
Uurides põhjalikult lootuse teemat, olin täiega hämmingus,
et lootus pole vaid selline passiivne "Ma loodan"-lugu.
"No ma loodan..."
Ei.
Peetrus ütles,
et Jumal on sünnitanud meid elavaks lootuseks.
Seega on lootus midagi, mida saad alati omada.
Vahet pole, milline on su olukord - sa võid alati omada lootust.
See ei tähenda suhtumist: "Kui vaid Jumal teeks midagi..." Ei.
Lootus on positiivne ootus, et sinuga juhtub iga hetk midagi head.
Mis juhtub, kui ärkaksid iga päev ootusega:
"Ma ei jõua ära oodata, mida Jumal täna teeb!
Täna saab kindlasti olema hea päev!
Jumala jaoks on kõik võimalik!
Mida kõike Ta minu heaks ei tee, kuna Ta armastab mind!"
Mitte ära mõtle ärgates kõigele, mida oled elu jooksul valesti teinud.
Sest muidu sa vaevu palvetad ja palud Jumalalt midagi,
"kuna oled olnud nii halb".
Kuid seda on olnud kõik teisedki.
Vaata pigem tuleviku võimalustele, kui mineviku pettumustele.
Jeesus ütles, et Ta tuli meile rõõmu tooma.
Varas tuleb vaid selleks, et varastada, tappa ja hävitada.
Meil on oma vaenlane - saatan.
Peame õppima tundma, kes on me tõeline vaenlane.
Su lahingud kuuluvad Jumalale,
aga see ei tähenda, et Ta teeks sinu eest kõik ära.
Inimesed on nii elevil,
kui rääkida neile Piibli põhjal, et kõik lahingud kuuluvad Jumalale
ja nad ei pea ise võitlema ega nägema kunagi oma vaenlast,
sest lahing kuulub ju Issandale.
Inimesed on täiega vaimustuses sellest.
Täiega vaimustuses.
Samas aga on alati midagi, mida Jumal palub ka sul endal teha.
Ta käskis Joosafatil minna ja võtta oma koht sisse.
Tegu oli ülistus-kohaga.
Selle asemel, et jagada oma probleemidest kõigiga,
pigem ülista.
Ülista, kuni saad läbimurde.
Leinamine tähendab kurbuse tundmist millegi pärast,
mis juhtus või ei juhtunud.
Jeesus ütles, et varas tuleb ainuüksi varastama, tapma ja hävitama,
aga Tema on tulnud, et anda meile elu
ja anda seda ülikülluslikult, kuniks see hakkab üle voolama.
Ma tahan olla rõõmus kristlane!
Aamen?
Olen leidnud midagi väga huvitavat.
Jumal seadis Vanas Testamendis inimestele piiri,
kui kaua nad võisid leinata,
kui keegi suri.
5. Moosese 34:7-8:
"Ja Mooses oli surres sada kakskümmend aastat vana;
ta silm ei olnud tuhmunud ega ramm raugenud."
Nii et ta oli endiselt tugev ja elujõudu täis.
Ka ei pidanud ta vist prille kandma, kuna ta silm polnud tuhmunud.
Püüdsin täna teel restorani tutvuda autos selle menüüga.
Teesklesin lausa 5 minutit, et näen, mida loen.
Küll ma püüdsin ühte ja teistpidi, et näha, mis seal on kirjas,
kuniks mõtlesin lõpuks: "No võta ometi oma prillid välja!",
sest teadsin, et ei näe ilma nendeta nagunii.
Pean kasutama kas prille või läätsesid.
Kui su käed pole enam piisavalt pikad, pead hakkama prille kasutama.
Aga Moosese silm ei olnud tuhmunud ega ramm raugenud.
"Ja Iisraeli lapsed nutsid Moosest Moabi lagendikel
kolmkümmend päeva,
siis alles lakkasid nutupäevad - lein Moosese pärast."
Te peate mõistma,
kui oluline Mooses nende inimeste jaoks oli.
Ta palvetas nende eest ja nimel, tunnistades ka nende patte üles.
Kui nad käitusid tobedalt nagu väikesed lapsed,
siis Mooses palvetas nende pärast
ja palus, et Jumal jätkaks nende õnnistamist.
Mooses juhtis nad välja Egiptusest ja läbi kõrbe ning Punase mere.
Ja isegi, et nad nurisesid pidevalt Moosese üle,
olen kindel, et nad ka armastasid teda
ja sõltusid täiega temast.
Nüüd aga oli ta surnud.
Nad polnud veel tõotatud maale jõudnud,
mistõttu olen mõelnud, mida nad küll mõtlesid?
Eeldavasti: "Nüüd ei jõua me sinna kunagi."
Hea uudis aga on see, et Jumal pole kunagi ilma plaanita.
Nad küll ei teadnud veel, mis plaan Jumalal on,
aga Jumal oli juba plaaninud, et Joosua juhib nad tõotatud maale.
Ütlesin, et Jumalal on alati plaan.
Tal on alati üks plaan.
See, et meie ei tea, mis see plaan on,
ei tähenda, et Jumal ei teaks, mis see plaan on.
Kuulsin ühte inimest hõiskamas selle üle,
mistõttu hõiskan koos sinuga.
Nad leinasid Moosest 30 päeva ja siis sai leinaaeg läbi.
Ma pole rumal ega üritagi väita,
et kui oled kaotanud kellegi kalli, peaksid sellest 30 päevaga üle saama
Küll aga on siin üks printsiip.
On aeg leinamiseks ja kurvastamiseks
ja samas aeg, et minna eluga edasi.
See ei tähenda, et unustaksid kellegi või ei igatseks teda enam taga.
Küll aga tähendab see seda,
et kui sul on endiselt eluvaim sees, on ka Jumalal plaan su jaoks.
Ja siis on siin huvitavalt öeldud,
et Jumal tuletas Joosuale meelde, et Mooses on surnud.
Ta oleks ju pidanud seda juba teadma,
kuna oli ju leinanud Moosest 30 päeva.
Joosua 1:1-2:
"Ja pärast Issanda sulase Moosese surma
kõneles Issand Nuuni poja Joosuaga, Moosese teenriga, öeldes:
Mooses, mu sulane, on surnud."
See polnud nüüd küll midagi, mida Joosua poleks teadnud,
mistõttu mida siis Jumal üritas öelda?
Ta tahtis siin rõhutada midagi
ja see on see, mida Ta rõhutas.
Mooses, mu sulane, on surnud.
Ja nüüd võta kätte, mine üle Jordani, sina ja kogu see rahvas,
maale, mille ma annan neile, Iisraeli lastele!"
Ehk siis Jumal ütles: "See osa su elust on nüüd möödas."
Olete te ikka veel minuga?
"See osa su elust on nüüd möödas.
Nüüd on aeg ajada end püsti ja asuda taas liikvele."
Mil iganes see siis sünnib.
Üks naine ütles mulle üks päev:
"Mu mees pettis mind mu parima sõbrannaga
ja ma arvasin, et see tapab mu.
Siis aga kuulsin te õpetust ja mõistsin, et mul on siiski veel elu, mida elada."
Mu enda isa kuritarvitas mind aastaid seksuaalselt.
See oli kohutav
ja ma olin omadega nii metsas, kui üldse veel olla annab.
Aga ma olen endiselt siin
ja mu olemine muutub iga päevaga üha paremaks.
Küll aga peab üks asi muutuma,
kui tahad saada osa Jumala tõotustest.
Sa pead otsustama - kasvõi kohe täna,
et sa ei oma enam kauem ohvri mentaliteeti.
Ma armastan teid kogu südamest.
Kui see poleks nii, siis ma ka ei räägiks neist asjadest.
Kuid las ma öelda sulle -
said võid kas haletseda end või olla mõjuvõimas.
Kui aga haletsed end päevast päeva, kuna elu on olnud nii ebaõiglane,
jääd sa ka ilma imelistest asjadest, mis Jumalal on varuks su jaoks.
Jumala silmis on kõik võrdsed.
Tõsiselt, Jumalas on kõigil võrdsed võimalused.
Ta ütleb: "Siin on mu tõotused.
Kui usud minusse, saan ka tegema kõiki neid asju."
Ta ei ütle, kui kaua pead uskuma - 3-5 minutit või 2 nädalat.
Võib-olla pead uskuma lausa mitmeid aastaid,
olles püsiv oma uskumises.
Aga ega sul nagunii ole midagi targemat teha.
Või on?
Olgu sul siis vähemalt lootustki, sest elu ilma selleta on päris nutune.
Lugesin ühe huvitava loo raamatust "Džungli laps".
Üks misjonär ühes oma perega
elas ühe suguharu keskel Uus-Guineas
ja selle misjonäri tütar Sabiine kirjutas järgmist:
"Selle hõimu keskele kolides mõtlesime,
kas nad üldse teavad mingeid laule,
kuna me ei kuulnud neid kunagi laulmas.
See küsimus sai kiire vastuse.
Olime just naasenud ühest kohast,
kui kõik me asjad olid taaskord pihta pandud."
Ehk siis igakord, kui nad kuskil käisid ja tagasi tulid,
olid inimesed, kellele nad kuulutada püüdsid,
varastanud kõik nende asjad.
"Lüües kokku kõiki oma kaotusi, kuulsime teiselt poolt jõge laulmist.
Üks naine laulis seal armsal monotoonsel häälel.
Ta laulis: "Oooooo,
Nad on nagu linnud, ooooo
Ammutavad alati sama puu otsast, oooooo
Millised halvad inimesed, oooooo
Vaesed kannatanud - mõtlevad, kuhu nende asjad said?
Isa oli rõõmus, sest meile sai selgeks,
et see hõimurahvas loob iseenda laule vastavalt oma olukordadele.
Laulud koosnesid vaid kolmest noodist
ja nende abil väljendati kõike, mida parasjagu tunti.
See polnud just kõrgema taseme muusika,
aga samas heli, mis mulle vägagi meeldima hakkas.
Laulu selline kasutamine enese väljendamiseks,
võib olla üks põhjusi..."
Tahan, et paneksite nüüd tähele.
"...võib olla üks põhjusi,
miks selle hõimu rahvas ei kannata depressiooni
või muude psüühhikahäirete all.
Nad väljendavad koheselt kõiki oma tundeid.
Neil on lausa eraldi aeg oma tunnete vallandamiseks.
Nii on neil näiteks oma leinalaul.
Kui see lauldud saab, lõppeb ka leinamine
ja elu pöördub tagasi tavarütmi.
Kui keegi on kogenud midagi dramaatilist,
võib ta nädalaid lebada oma onnis ütlemata sõnagi,
samas lauldes tundide viisi.
Selle aja jooksul toovad teised talle süüa,
kuniks ta ajab end üks päev püsti,
tuleb oma onnist välja
ja jätab kogu toimunu ning valu selja taha
ja asub naerulsui oma igapäeva toimetuste juurde.
Kuidas oleks, kui looksime ka omaenda laule?
Oooooo, olen nii õnnetu, sest mu mees kaotas töö
Ma ei tea, mida me edasi teeme?
Ooooo, ma ei mõista, miks kõik mu sõbrad on õnnistatud,
aga mul on alati mingi jama kaelas.
Ooooo, millal küll mu olukorrad muutuvad?
Tahaks põgeneda selle kõige eest, ooooo
Olles jutlustanud sel teemal ühel seminaril,
tegi üks naine me tiimist laulu oma pideva nohu kohta.
See kõlas umbes nii:
Ooooo, mul on kõrini nohust ja umbes lõõridest
Oooo, tahaks lihtsalt hingata, normaalselt hingata
Kui ebaaus, et olen allergiline koha suhtes, kus elan
Oooo, see on nii ebaaus
Mõtlesin algul seda lugedes: "Kui imal!"
Aga samas on see just see, mida Taavet Psalmides tegi!
Need on ju ka laulud.
Seal on öeldud "Taaveti laul" või selle või tolle laul
ja enamus neist on üks paras vingumine.
Ma ei tea...
Tehke end Jeesuse nimel narriks ja proovige järgi!
Tõuske püsti ja andke Jumalale üks tänuaplaus.
Selleks, et haarata kinni uuest algusest,
mis Jumalal on varuks su jaoks,
pead tegema kahte asja.
Laskma minna kõigel, mis olnud
ja sirutuma kõige poole, mis alles ees.
Jah, see on vahel raske,
aga ära unusta, mida Piibel ütleb:
"Sa suudad kõik Kristuses, kes on su jõud."
Tõlge: Anne-Ly Raukas