Tämän ohjelman ovat mahdollistaneet Joyce Meyerin työn tukijat.
Joko käytät niitä tai kadotat ne.
Jos et käytä Jumalan antamaa lahjaa, -
hän valitsee jonkun muun hoitamaan tehtävän.
Jokainen on Jumalan valtakunnan työssä.
ILOA ARKEEN
Kutsuttu kantamaan hedelmää. Osa 2/2
Moniko tuntee vertauksen leivisköistä?
Matt. 25:ssä viinitarhan omistaja lähtee pois -
ja jättää kullekin palvelijalle tietyn rahasumman.
Hän odottaa heidän käyvän rahalla kauppaa, -
jotta takaisin tullessaan hän saisi voittoa.
En aio käydä läpi koko vertausta.
Ensimmäinen sijoitti rahat ja sai niistä voittoa.
Niin myös toinen.
Viimeinen pelkäsi ja kätki saamansa rahat.
Kun omistaja palasi, hän kehui kahta ensimmäistä.
Hän oli antanut kullekin heidän kykynsä mukaan.
Jumala ei odota meiltä kaikilta samaa, kuten kirjojen kirjoittamista.
Meitä ei ole kaikkia kutsuttu laulamaan.
Mutta se, mitä osaamme, on Jumalan antama lahja.
Hän antoi sen meille, jotta hyödyttäisimme sillä muita.
Minun ei esimerkiksi kannata kadehtia laulajia.
Jumala ei antanut laulajalle lahjaa vain hänen omaksi ilokseen, -
vaan jotta sinä saisit siunauksen.
Minä sain puhujan lahjan. Sekään ei ole minua itseäni vaan teitä varten.
Pidän tehtävästäni, mutta teen kaiken työn ja te saatte nauttia hedelmistä.
Teidän ei tarvitse istua takahuoneessa harjoittelemassa lauluja -
tai avata ääntä joka päivä. Lahjojen haltijat joutuvat tekemään työtä.
Jumala antaa meille sen verran, kuin pystymme käsittelemään.
Hän odottaa saavansa takaisin enemmän kuin antoi, -
koska hän on moninkertaistamisen Jumala.
Viimeinen palvelija kätki saamansa rahat peloissaan.
Hän sanoi: "Voin antaa saman verran takaisin kuin sain."
Mutta Jumala kutsui häntä pahaksi ja laiskaksi palvelijaksi.
Hän sanoi: "Ottakaa se häneltä pois ja antakaa hänelle, jolla on eniten."
Eli jos ei käytä lahjaa, sen kadottaa.
Jos et käytä Jumalan sinulle antamaa lahjaa, -
hän antaa tehtäväsi jollekin toiselle.
Jokainen teistä on Jumalan valtakunnan työssä.
Jokainen uskova on vihitty palvelutyöhön.
Puhutaan siiten kiireen kirouksesta.
Monellako teistä on liian kiire?
Kunnolla käsi pystyyn, jotta näen.
Yksi lapsenlapsistani on nyt 18.
Hän on täällä kokouksessa. Abby, en tiedä, muistatko tätä tapausta.
Yritän löytää, mitä sanoit kahdeksanvuotiaana.
Heidän piti kirjoittaa siitä, mitä antaisivat lahjaksi.
Abby kirjoitti: "Isoäidilleni antaisin lahjaksi aikaa, -
koska hänellä on aina niin kiire."
Ihmiset huomaavat kiireen. Abbykin oli vasta kahdeksan.
Hän huomasi isoäitinsä olevan aina kiireinen.
Älä ole niin kiireinen, -
ettei sinulla ole aikaa kaikkein tärkeimmälle.
Älä parkkeeraa lastasi TV:n ääreen vaan juttele hänen kanssaan.
Me amerikkalaiset olemme puuhakkaita ja siitä ylpeitä.
"Haluan kertoa, miten kiire minulla on ja miten paljon olen saanut aikaan."
Mutta minkä arvoista kiire on, ja teetkö edes sitä, -
mitä Jumala on tarkoittanut?
Yhteiskunnassamme on yleistä, etteivät ihmiset pidä sanaansa.
Olen kyllästynyt siihen.
On sovittu tapaaminen, eikä ihminen ilmaannukaan paikalle.
Hän ei edes ilmoita esteestä.
Jos soitan hänelle ja kysyn, miksei hän tullutkaan, -
vaikka itse otin vapaata työstä, hän sanoo: "Anteeksi, tuli niin kiire!"
Mikset soittanut, ettet tule? "Anteeksi, oli niin paljon tekemistä."
Se on heikko ja typerä tekosyy.
Tapaamisen voi kyllä unohtaa, mutta jos tekosyynä on kiire, -
aikataulua kannattaisi muokata.
Kerron nyt salaisuuden, uskoittepa siihen tai ette.
Meillä kaikilla on 24 tuntia vuorokaudessa.
Ei minulle ole annettu enemmän aikaa kuin sinullekaan.
Jotkut elävät pidempään kuin toiset, mutta kaikilla on 24 tuntia.
Jotkut saavat aikaan hämmästyttävän paljon.
Jotkut taas eivät tee samassa ajassa yhtään mitään.
Mistä kiireisyytesi muodostuu?
Mitä näytettävää sinulla on päivän päätteeksi -
tai elämäsi lopulla?
Montako oikein hyvää ystävää sinulla on?
Ystäville kannattaa antaa aikaa.
En halua olla epäkunnioittava. Vanhempani ovat jo kuolleet.
He ovat taivaassa eivätkä voi suuttua minulle siitä, mitä aion sanoa.
He olisivat samaa mieltä nyt, kun ovat nähneet, mitä taivaassa on.
Äitini ja isäni tuhlasivat suurin piirtein koko elämänsä.
Isäni kuoli 86-vuotiaana vanhuksena, josta kukaan ei välittänyt.
Hänellä ei ollut ystäviä.
Huolehdin vanhemmistani, kunnes he kuolivat.
Yritimme kohdella heitä kunnolla, -
mutta lapsuuteni tapahtumien vuoksi -
en kokenut, että minulla olisi ollut kunnon äitiä ja isää.
Ainut veljeni oli alkoholisti ja huumeiden käyttäjä ja teki itsemurhan.
Heillä ei ollut rahaa eivätkä he kyenneet pitämään itsestään huolta.
Elämä on Jumalan lahja.
Jokainen päivä on kallisarvoinen lahja.
Kun sanon: "Älä tuhlaa sitä", en tarkoita, -
että pitäisi tehdä koko ajan työtä.
Meidän pitää oppia Jumalan rytmi ja tiedostaa, mitä tehdä ja milloin.
Ei olla tunteiden johdettavana.
Jos kotisi on siivoton -
ja tiedät, että pitää olla kotona siivoamassa, -
ei kannata hermostua, kun sinua pyydetään lähtemään jonnekin.
Pitää sanoa ei ja keskittyä hoitamaan siivous.
Joskus haluaa tehdä koko päivän työtä, kuten minä, -
vaikka olisi parempi pitää pyjamapäivä ja katsoa sohvalla elokuvia.
Ei siinä aika mene hukkaan, jos tarvitsee rentoutumista.
Mutta jos joka päivä on pyjamapäivä, -
sinulla taitaa olla ongelma.
Tarvitsemme elämään tasapainoa.
Mutta pelkkä kiireinen puuhastelu...
Jokainen käyttää aikansa siihen, mikä on itselle tärkeää.
Ihminen löytää kyllä aikaa tärkeille asioille.
"En löydä aikaa Raamatun tutkimiseen -
tai rukoukseen." Mutta ei aika piilossa ole vaan se on aivan nenäsi edessä.
Ei aikaa tarvitse etsiä vaan järjestää se uudelleen.
Kun teet ensiksi kaikkein tärkeimmän, -
kaikki muu loksahtaa paikoilleen.
Älä pidä sivuasioita pääasiana.
Olen kirjoittanut kirjan Tartu hetkeen.
Otin mukaan 400 ylimääräistä, jotka odotan teidän ostavan!
Monet teistä olette kuulleet John Maxwellin puhuvan.
Minulla on etuoikeus kutsua häntä ystäväkseni.
Hän sanoo: "Meidän tulisi käyttää 80 prosenttia ajastamme -
20 prosenttiin vahvuuksistamme.
Useimmat tuhlaavat aikaa yrittäessään vahvistaa heikkouksiaan.
Heikkoudet vahvistuvat ehkä vähän, vaikka niihin käyttäisi paljon aikaa.
He eivät kehitä vahvuuksiaan, -
joissa he voisivat olla todella hyviä.
Jos meille on kaikki tärkeää, mikään ei ole tärkeintä.
Elämämme on turhauttavaa.
Jotkut yrittävät tehdä kaikkea mutta eivät tee mitään hyvin."
Peter Drucker sanoi: -
"Hyödyttömintä on tehdä tehokkaasti sitä, mikä pitäisi jättää tekemättä."
Toistan: -
"Hyödyttömintä on tehdä tehokkaasti sitä, mikä pitäisi jättää tekemättä."
Paavali rukoilee Fil. 1:ssä tärkeän asian puolesta.
Hänen rukouksensa eroavat monesti meidän rukouksistamme.
"Rukoilen, että oppisitte tunnistamaan erinomaisen ja arvostamaan sitä, -
huomaten parhaan ja nähden asiaan liittyvät moraaliset eroavuudet, -
jotta te Kristuksen päivään saakka olisitte puhtaat -
eläen elämää, joka johtaa toisia pois synnistä. (Fil. 1:10 Ampl.)
Pidän Amplified-käännöksestä, koska teen siitä tuollaisia löytöjä.
Jumala tahtoo meidän elävän siten, -
että elämämme johdattaa toisia pois synnistä.
Hyvä on joskus parhaan vihollinen.
Luulemme tekevämme hyvää -
auttamalla seurakunnassa 5-6 kertaa viikossa.
Mutta voisi olla parempi palvella siellä kahdesti viikossa -
eikä viidesti, vaikka se kohottaisikin itsetuntoasi, -
ja käyttää jäljelle jäävä aika teini-ikäisten lastesi kanssa jutteluun.
Näin heidän ei tarvitse opiskella kaikkea internetistä -
eikä sinun tarvitse haukkua heitä heidän huonosta asenteestaan.
Huomenna puhumme karsimisesta. Moniko tietää, mitä se tarkoittaa?
Juu. Pitää olla rohkea, että uskaltautuu tänne huomenna.
Jeesus sanoi: "Jokaisen oksan minussa, joka ei kanna hedelmää, -
hän karsii pois; ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, -
että se kantaisi runsaamman hedelmän."
Herra siis karsii sekä hedelmättömät että hedelmälliset.
Toisin sanoen -
Jumala ei jätä meitä rauhaan ja siihen tilaan, missä olemme.
Jumala on kimpussamme ja tahtoo muuttaa meitä.
Niin edustamme häntä paremmin maailmassa, -
koska tuhansia kuolee päivittäin ja joutuu kadotukseen.
Uskovia on paljon.
Jos me kaikki toimisimme uskomme mukaan, -
maailma olisi jo uskossa, Jeesus palaisi ja me olisimme jo taivaassa.
Emme voi palata kotiin ja jatkaa kuten ennenkin.
Kotiin palattuamme lähimmäistä täytyy kohdella kiltimmin.
En halua hänen sanovan: -
"Eipä Meyerin kokouksista tainnut olla sinulle mitään apua."
Toivon, että sinusta näkyy sellainen muutos, -
että ensi vuonna sinua vaaditaan taas tulemaan tänne.
Karsiminen tarkoittaa kuolleiden osien pois leikkaamista.
Kuolleet osat eivät kiinnosta Jumalaa.
Yksi Jeesuksen kutsuma vastasi: "Haluaisin haudata ensin kuolleen."
Jeesus sanoi: "Anna kuolleiden haudata kuolleensa Seuraa minua!"
Onko elämässäsi kuolleita osia, -
jotka vievät aikaasi mutteivät kanna hyvää hedelmää?
Jos olisimme rehellisiä ajankäyttömme suhteen, -
löytäisimme aikaa kaikkein tärkeimmälle.
Tärkeintä on viettää aikaa Jumalan kanssa ja lukea Sanaa -
sekä vaalia hyviä ihmissuhteita.
Ne ovat tärkeämpiä kuin rahan ansaitseminen.
Aikamme kuluu monesti menestyksen tikapuilla kiipeämiseen.
Mutta kun pääset huipulle, huomaat, -
että tikapuusi nojaavat väärään rakennukseen.
Sait, mitä tavoittelit, muttet löytänyt sitä, mitä halusit.
Älä ole monitouhuinen vaan pidä huolta hedelmän kantamisesta.
Pidä huolta siitä, -
että kun olet 90, sinun ei tarvitse muistella elämääsi mielipahalla.
Olen tehnyt lujasti töitä, ja minut on keitetty monessa liemessä.
Mutta voin ilolla sanoa, ja toivottavasti tekin voitte, -
että jätän jälkeeni perinnön, -
jotain sellaista, josta ihmiset voivat saada apua vuosia sen jälkeen, -
kun olen jo lähtenyt täältä.
On myös ihmisiä, jotka jäävät minua kaipaamaan.
Moni kuolee ilman, että kukaan heitä kaipaa.
He eivät antaneet panostaan mihinkään.
Älä ole sellainen, joka vain imee kaiken itseensä.
Anna apuasi kaikkialla, minne menet.
Sillä tavoin olet onnellisempi.
Mutten ole vielä lähdössä mihinkään.
Ärsytän teitä täällä vielä pitkään.
Vaikka minut yritettäisiin työntää pois jatkan niin kauan, kuin suuni toimii.
En aio luovuttaa. Minulta kysytään, joko olen ajatellut eläköitymistä.
Miten kutsumuksesta voi jäädä eläkkeelle?
Pitäisikö minun ilmoittaa Jumalalle: -
"Jään eläkkeelle. Voisinko saada saarnauseläkkeen?"
Luuk. 10:38.
Te nauratte, vaikken edes tarkoittanut tätä vitsiksi.
"Ja heidän vaeltaessaan hän meni muutamaan kylään.
Niin eräs nainen, nimeltä Martta, otti hänet kotiinsa.
Ja hänellä oli sisar, Maria niminen, -
joka asettui istumaan Herran jalkojen juureen ja kuunteli hänen puhettansa.
Mutta Martta puuhasi monissa palvelustoimissa; -
ja hän tuli ja sanoi: 'Herra, etkö sinä välitä mitään siitä, -
että sisareni on jättänyt minut yksinäni palvelemaan?
Sano siis hänelle, että hän minua auttaisi.'"
Tällainen on vimmatun kiireinen ihminen.
Hän ei siedä sitä, että jollain muulla on hauskaa.
Jokaisen pitäisi puurtaa kuin hän.
"Herra vastasi ja sanoi hänelle: 'Martta, Martta, -
moninaisista sinä huolehdit ja hätäilet, -
mutta tarpeellisia on... yksi ainoa. Maria on valinnut hyvän osan..."
Haluan sanoa jotain hätäilystä.
Jokainen hätäilyyn käytetty päivä menee hukkaan.
Hätäily ja huolehtiminen eivät muuta mitään.
Sana sanoo: "Hätäile niin paljon kuin haluat, muttei elämäsi siitä pitene."
Hätäily on kuin keinutuolissa istuminen.
Keinutat tuolia koko päivän, muttet pääse eteenpäin.
Kyllä minäkin välillä hätäilen, mutta olen oppinut, -
että hätäily on ajanhukkaa, koska se ei muuta mitään.
Toinen asia, josta ei ole mitään hyötyä, on itsesääli.
Voi minua raukkaa. Säälin itseäni.
Voit olla joko raukka tai rohkea muttet molempia.
On monta tapaa hukata aikaa, mutta Herra tahtoo meidän elävän viisaasti.
Mielestäni viisaus on sitä, -
että tekee nyt sitä, mihin on myöhemminkin tyytyväinen.
Mutta ihminen, joka ei hillitse itseään, tekee sitä, miltä milloinkin tuntuu -
tai mikä eniten vaatii heidän huomiotaan.
Ja jos paholainen saa sinut pidettyä vauhdissa, -
se voi saada asioiden vaatimaan huomiotasi koko ajan.
Syntyvää hedelmää pitää verrata asian vaatimiin ponnisteluihin.
Jos miettisit rehellisesti ajankäyttöäsi, -
löytyisiköhän karsittavaa?
Arvaa mitä. Jos olet turhautunut jatkuvaan kiireeseen, -
se on oma vikasi.
Raamattu ei kehota meitä kiireeseen -
vaan kantamaan hedelmää.
Suomennos: Annamari Kortelainen