Järgnev saade on valminud tänu J.Meyeri teenistuspartnerite toele
Väikesed näljased toidetud
Füüsiline valu leidnud leevendust
Tragöödiast mõjutatud elud taastatud
Ajal, mil aasta hakkab peagi lõppema,
tahan võtta hetke, et tänada kõiki me sõpru ja partnereid
selle eest, mida olete teinud, et aidata inimesi üle maailma.
On lausa hämmastav, mida Jumal võib teha,
kui liidame jõud ja laseme Tal tegutseda läbi me kõigi.
Olete selle aastaga aidanud toita miljoneid lapsi
enam kui 30's toitlustuskeskuses.
Need kallid poisid ja tüdrukud kogesid seeläbi ka Kristuse armastust.
Sõdade ja vägivalla keskel,
mille sarnaseid pole nähtud peale II Maailmasõda,
olete aidanud tuhandetel põgenikel saada puhast vett, käia dušsi all
ja saada kõige elementaarsemad vajadused kaetud.
Olete aidanud meil ehitada kaeve kõige kõrvalisematesse paikadesse.
Naised ja tüdrukud tunnevad end nüüd turvalisemalt
ja neil on aega hariduse omandamisele,
sest nad ei pea kulutama enam päevi vee otsimisele,
mis seadis neid ohtu.
Kaevude ümber sai rajatud mitmeid kogudusi,
et jagada rahvale elavat vett ka vaimuliku pääste näol.
Teie panus on aidanud päästa inimkaubanduse ohvreid.
Meie partnerlus mitmete abikeskustega
on aidanud neil kasvada ja paljuneda,
päästes veelgi enam inimesi ahelaist.
Teie helded annetused on aidanud inimestel
ehitada uuesti üles oma elu
peale tohutuid veeuputusi Lousianas ja Saint Louises.
"Lootuse käsi" on pakkunud abi
paljudele looduskatastroofide käes kannatanutele üle maailma.
Me poleks suutnud seda kõike ilma teie abita,
mistõttu südamest suur, suur tänu teile!
Saamaks rohkem infot selle kohta,
mida Jumal me teenistuse kaudu sel aastal tegi,
külasta ekraanil olevat kodulehekülge.
Tänan Jumalat iga päev teie eest
ja ootan põnevusega, mis Tal me kõigi jaoks varuks on,
kui jätkame Kristuse jagamist ja inimeste armastamist ka uuel aastal
Olete meiega kõikjal, kuhu iganes me ka ei läheks.
IGAPÄEVAELU RÕÕMUD
Täna tahan rääkida sellest,
kuidas olla vaba millestki, milleski ja millekski.
Vaba millestki, milleski ja millekski.
Näiteks.
Me võime olla vabad oma suhetes,
vabad kiitma ja ülistama Jumalat,
vabad ebameeldivates olukordades
ja vabad oodates, mil saame vabaks ebameeldivatest olukordadest.
Vabad sellest, et ei lase oma tunnetel kontrollida end
Vabad kadedusest, enesehaletsusest, ülesöömisest jne. jne.
Sa võid olla vaba kas vastanduma millelegi
või vaba alistuma sellele millelegi.
Üks saali pool siin saab asjale veidi paremini pihta.
Sa võid olla vaba vastanduma kellelegi,
kes ehk kontrollib sind
või sul on ka vabadus alistuda õigel moel autoriteetidele,
kelle Jumal on su üle seadnud.
Üks, mida me ei saa teha, on kisendada:
"Olen vaba ja teen, mis tahan! Sest ma olen vaba!"
Las ma öelda sulle - see pole mingi vabadus.
See on rumalus.
Mitte keegi ei saa kunagi teha ainult seda, mida ta tahab,
oodates seejärel sõprade olemasolu ja võrratut elu.
Aamen?
Sa võid olla vaba nautimaks toitu ja samas vaba ülesöömisest.
On pisut tobe, kui keegi, kes on uuestisündinud
ja täiega täis Püha Vaimu,
ütleb: "Kui sõin juba ühe küpsise, pean ikka kogu paki ära sööma."
"Kui sõin ühe kartulikrõpsu, pean ikka kogu paki ära sööma."
Kuulsid sa üldse, kui tobedalt see kõlab?
Kui sul puudub meelevald üheainsa küpsise üle
või üheainsa kartulikrõpsu üle,
on meil ikka tõsine jama kaelas.
Lihtsalt mõte.
Saad täna õhtul teada,
et üks me suurimaid probleeme on valeuskumused.
Sest fakt on see,
et Jeesus on meid juba kõigest vabaks teinud.
Küll aga otsustab see, mida me usume,
ära selle, kuidas me elame.
Seega, seni, kuni usud,
et sa ei suuda öelda ei ühele või mitmele küpsisele...
Et kui juba ühe sööd, kaotad igasuguse kontrolli...
"Oo, ma pean kogema šokolaadi maitset oma suus,
mistõttu pean ikka terve tahvli ära sööma."
Kui see on see, mida usud,
siis Piibel ütleb, et sündigu sulle su usku mööda.
Olen sel nädalal palju Piiblile mõelnud.
Seda erinevate olukordade kontekstis, mida tean.
Ja tead, mis? See, mida usume, on ülimalt tähtis!
Sul on võimalus kohendada oma mõtlemist
kasvõi natukenegi
ja see toob juba kaasa tohutu muutuse su elus.
Ainuüksi see, kui kohendad veidi oma mõtteviisi.
Ma uskusin aastaid valet,
et ma ei saa iialgi oma minevikust üle.
Mu isa kuritarvitas mind seksuaalselt
ja mu ema ei võtnud midagi ette, kuna kartis isa.
Ma abiellusin esimese ettejuhtuvaga, kes kohtles mind veelgi halvemini.
Üks õudusunenägu teise järel.
Nii uskusin ka alati, et saan elama teisejärgulist elu
tänu kõigele, mis oli minuga juhtunud.
Uskusin, et mu elu ei saa kunagi korda
ja et ma ei saa sellest kunagi üle.
Ja tead, mis? Ma ei saanudki sellest üle!
Kui aga õppisin uskuma rohkem Jumala Sõna
ja mitte seda, mida tundsin või nägin või mida teised mulle ütlesid, siis...
Kui hakkasin ütlema:
"Mu algus polnud küll hea, kuid ma lõpetan hästi."
"Jumal saab võtta kogu selle segaduse
ja tuua midagi head välja sellest,
muutes mind paremaks inimeseks kui ma oleks ilma kogu selle loota",
siis hakkasid ka need asjad sündima.
Nii et, sa pead uskuma sellesse!
Uskuma.
Mida sa usud?
Et sa ei meeldi inimestele? No siis sa ei meeldigi neile.
Ma olen see tobu, kes usub, et kõik armastavad mind.
- Me armastame sind Joyce!
Kirjad, mis meile saadetakse sõnumiga, et ma pole armastatud,
ei mõju mulle kuidagi,
nii et teil pole mõtet oma aega sellele raisatagi.
Sest mind ümbritsev seltskond kaitseb mind.
Nii et, ma elan ühes unistuste maailmas.
Vihkajad vihkavad nagunii ja nurisejad nurisevad nagunii, nii et..
Vabadus kulutada raha
ja samas vabadus mitte olla võla ahelais.
Vabadus rääkida julgelt ja selgelt ning samas mitte olla ebaviisakas.
Muide, ma ise olin aastaid selline.
Ütlesin alati asju, mida poleks pidanud,
tehes inimestele haiget.
"Noh, see on nagu ma olen!"
"Mu isiksus on lihtsalt selline."
"Ma lihtsalt olengi hästi otsekohene."
See on OK olla otsekohene inimene, aga ole seda armastuses.
Armastusega on selline lugu, et see peab võidutsema kõige üle.
See on see kõikse olulisem asi.
Kõik peab taanduma armastusele,
sest sellist asja kui vabadus pole olemas,
kui me pole vabad tegema asju, mis on õnnistuseks teistele.
Vabadus ei tähenda teha vaid seda, mida meie tahame,
vaid vabadus tähendab ka seda,
et me otsustame teatud asju mitte teha,
kuna nende tegemine teeks teistele haiget.
Tänapäeva maailm on omadega ikka nii sassis
ajades taga oma õigust
ja oma vabadust.
Isegi kõnevabadus on viidud selliste äärmusteni,
et lausa uskumatu.
Seadused, mis meil on,
said algselt koostatud Jumala Sõnale tuginedes.
Jah, täna neid ei tõlgendata selliselt,
kuid nad said algselt koostatud Jumala Sõnale tuginedes.
Tänapäeva inimesed tahavad olla vabad,
mistõttu nad on enam kui valmis röövima su vabaduse,
et kogeda oma vabadust.
Neil on täiesti ükskõik, kellele nad haiget teevad,
peaasi, et saavad kätte selle, mida tahavad.
Kuid nii ei saa elada.
Vabadus on ühtaegu eesõigus kui ka tohutu vastutus.
Mida vabam sa oled, seda suurem on su vastutus.
Mul on täna õhtul vabadus öelda ja teha, mida iganes,
sest hetkel on nö võim minu käes.
Kuid see ei pane mind end mingi tähtsa ninana tundma,
vaid see on hoopis hirmuäratav.
Tead miks?
Sest ma vastutan Jumala ees.
Seetõttu ei saa ma ka teha, mida iganes soovin.
Vähemalt mitte siis, kui soovin oma töökoha alles hoida,
sest Jumal on vägagi osav inimesi vallandama.
Ja sa veel arvasid, et sul on karm ülemus!
Kui paljud mõistavad,
et armastus peab olema üle kõige?
Meil on vabadus omada suuri unistusi tuleviku suhtes,
kuid meil on ka vabadus olla kannatlikud, kuniks ootame.
Meil on vabadus olla kõik, kes me vähegi olla saame.
Meil on vabadus tunda elust rõõmu,
samal ajal ka muutudes.
Meil on vabadus olla meie ise,
samas mõistes, et vajame ka pidevat muutumist.
"Aga ma lihtsalt olen selline!"
Sul tasuks end võrrelde sellega, mis on Jumala Sõnas
ja kui sa pole selline nagu Jumala Sõna ootab,
siis samal ajal, mil naudid endaks olemist,
palu, et Jumal võiks muuta sind.
Me oleme vabad süüst ja hukkamõistust,
kuid samas ka vabad olema väga tundlikud
Püha Vaimu märguannete suhtes, kui midagi valesti teeme.
Osa inimesi võtab selle nii omaks,
et nende suhtes pole mingit hukkamõistu,
et nad isegi ei märka enam, kui nad pattu teevad.
Ja see on juba probleem.
Peame oma sisemuses hoobilt ära tundma,
kui teeme midagi, mis pole Jumalale meelepärane
ja parandama meelt sellest, võttes vastu Tema andestuse.
Ja sel juhul pole tõesti mingit hukkamõistu
nende üle, kes on Kristuses.
Me ei pea elama hukkamõistu all,
kuid samas peame olema tundlikud halva käitumise suhtes,
sest vastasel korral ei ela me armastuses
ja teeme end ümbritsevatele inimestele haiget.
Nüüd aga läheme veelgi sügavamale
ja vaatame, kui palju sellest te suudate kanda?
Roomlastele 6:6-7
"Me teame, et me vana ja uuendamata loomus
sai koos Temaga risti löödud,
et meie ihu, mis on patuinstrument, muutuks ebaefektiivseks
ja tundetuks kurjuse suhtes,
et me poleks enam patu orjad."
Siin pole öeldud, et sa ei tee enam kunagi pattu,
vaid et sa pole enam patu ori.
Teisisõnu - me peaks jõudma oma elus punkti,
kus saame öelda,
et me elus pole enam midagi, mis omaks kontrolli me üle.
Mu elus pole midagi, mis mind kontrolliks -
väljaarvatud Püha Vaim.
Ütled: "Kui ma vaid oleks patust vaba!"
Sa ei saa enne vabaks, kui hakkad uskuma, et oled vaba.
Pole hullu - võtame seda teemat tasa ja targu.
"Aga kui ma pole vaba, siis kuidas ma saaks vabaks?
Ütled, et olen vaba, aga oled sa ikka kindel selles?"
Jah, seaduslikult see on nii,
sest Jeesus suri selle eest, et vabastada sind patust.
Nii et, kui usud sellesse,
siis oma elus ja suhtes Jumalaga hakkad seda tasapisi ka välja elama.
Seda enam, mida rohkem kasvad Jumalas.
Su elus on asju,
mis saavad muutuma selle konverentsi jooksul.
On asju, mis saavad muutuma.
Kuid lisaks sellele on veel teisi asju, mis ootavad samuti muutmist.
Me kasvame pidevalt Jumalas.
Kuid sellest hoolimata on meid juba vabaks tehtud.
Iga uuestisündinud usklik on tänu Jeesuse valatud verele
tehtud ametlikult vabaks patu ahelaist.
Kuid nüüd vaatame Roomlastele 7:15, mis on minu meelest väga huvitav.
Vaatame siin Pauluse väga segast mõttekäiku
asjade kohta, mida ta tahtis või ei tahtnud teha.
Seda lugedes mõtlen alati: "Oh Paulus, mis sul küll viga on?"
Kuid samas tekitab selle lugemine ka hea tunde,
sest ma näen, et keegi teine tunneb samamoodi nagu mina.
Las ma öelda veel enne midagi.
Kui ütleksid mulle: "Joyce, ütle mulle, kuidas elada kristlikku elu?",
siis kui paljudele meeldiks,
kui paneksin selle ühte kompaktsesse lausesse
ja ütleksin, kuidas elada kristlikku elu?
Kui paljudele teist meeldiks see?
Siin on mu suur ja teoloogiline vastus: "Sa ei saa elada kristlikku elu."
"Mis rumal õpetus see veel on?"
Just nii - sa ei saa elada kristlikku elu.
Seedi seda veidi, mõeldes, mis asja ma siin ajan
ja ma näitan sulle veidi aja pärast.
Roomlastele 7:15-25:
"Ma ei mõista oma tegusid, olles hämmingus neist kõigist..."
Ma loen kogu selle loo ette.
"...ma ei tee ega saavuta seda, mida tahan,
vaid teen hoopis kõike,
mis läheb vastuollu mu moraalinormidega.
Kui teen pidevalt vastu seda, mida tegelikult tahan,
siis järelikult tunnistan ja nõustun, et käsuseadus on hea
ning moraalselt suurepärane.
Samas aga pole see ju mina, kes seda tegu teeb,
vaid patt, mis pesitseb mu sees ja on haaranud mind oma võimusse.
Sest ma tean, et minus pole midagi head -
st mu lihalikus loomuses.
Võin ju tahta, mis on õige, kuid ei suuda seda täita.
Mul on tahet ja indu teha, mis õige, kuid puudub jõud, et seda teha.
Ma ei suuda teha head, mida soovin,
tehes pidevalt halba, mida ma ei soovi."
Tuleb kellelegi tuttav ette?
"Kui ma teen, mida ma ei taha,
siis see pole enam mina, kes seda teeb..."
Mõtlesin vanasti: "Kes siis seda teeb?"
Olin täiega segaduses!
"...vaid patt, mis elab mu sees,
olles kinnitunud mu hinge külge ja tegutsedes seal.
Seega olen leidnud,
et kui tahan teha seda, mis õige ja hea,
on kurjus alati platsis ja ma olen mõjutatud selle poolt.
Ma rõõmustan oma sisemuses ja oma uue loomuse poolest
Jumala seaduste üle,
samas tajudes, et mu ihulikud liikmed ühes oma isude- ja ihadega
alluvad teistele seadustele ja tegudele,
sõdides mu mõistuse vastu
muutes mind patuseaduse vangiks,
mis võimutseb mu ihulikes liikmetes läbi ihade ja lihaliku loomuse tahte.
Oh mis õnnetu ja haletsusväärne vend ma küll olen!
Kes küll päästaks ja vabastaks mind selle surmaihu ahelaist?"
Jätame salmi 25. praegu ootele.
Olen teadnud seda mitmel erimoel,
aga lugedes seda kirjakohta nädal tagasi
ja tehes sellele ka nö teoloogilise kontrolli
ühe oma professorist sõbra juures,
kes on teoloogias oluliselt tugevam kui mina.
Tahtsin olla kindel, et ma segast ei pane,
kuid Paulus kasutab nende 10. salmi jooksul
sõna "mina" või "ma" 25. korda.
Ja tal on üdini õigus - ma ei saa sellega hakkama!
Nii nagu ka sina ei saa sellega hakkama.
Inimesed mõtlevad, millest küll Paulus siin räägib
ja läbi aegade on selle üle peetud ka rohkelt teoloogilisi vaidlusi.
Kas ta räägib endast ajal, mil ta polnud veel uuestisündinud?
Või ajast, kui ta oli juba uuestisündinud,
kuid kus ta maadles veel teatud asjadega,
millega meiegi maadleme?
Või oli Paulus ise juba täiesti vaba,
aga kirjutas seda kõike teiste aitamiseks,
kes erinevatest asjadest läbi läksid?
Kui aus olla, siis mu enda jaoks pole sel väga vahet,
sest usun, et asja peamine mõte on selge.
Kui tõmbaksin ringi ümber
kõigile neile kohtadele, kus ta ütleb "mina",
mida laiendatud piiblitõlkes on muide veelgi rohkem
kui teistes Piibli tõlgetes,
siis ta ütleb 10. salmi jooksul 25. korda,
kuidas ta püüab seda ja teist, aga ei suuda ja kukub läbi.
Mina, mina, mina.
Kuid nüüd salm 25.
"Kes küll päästaks mind sellest surmaihust?
Tänu Jumalale, et Tema teeb seda!"
Tänu Jumalale, et Tema teeb seda!
"Ta teeb seda läbi Jeesuse Kristuse, kes on Jumala võitu ja meie Issand.
Nii et, mina teenin kogu südamest ja mõistusega
Jumala seadust,
kuid oma lihaga patu seadust."
Ehk siis, Paulus ütleb: "Ma õpin elama ja käima Pühas Vaimus,
tehes seda Jumala abiga ja Püha Vaim väes.
Sest omaenese jõust ma seda ei suuda.
Ma lihtsalt ei suuda."
Ei sina ega mina suuda elada kristlikku elu
omaenese jõust,
kuid Jumal elab seda läbi meie,
kui vaid usaldame Teda,
et Ta teeb läbi meie seda, mida me omaenese jõus ei suuda.
Aamen?
Seega, kui sa pole ettevaatlik,
kuuled sa mind kõnelemas vabadusest
ja lähed koju ning püüad omaenese jõus olla vaba.
Nii on.
"Ma püüan nüüd vaba olla!"
Me jätame vahele need kõige olulisemad osad.
Ma käisin aastaid koguduses,
kuuldes seal sõnumeid, mida väga vajasin.
Ja siis ma läksin koju ning püüdsin
kõike kuuldut täide viia.
Ma püüdsin hoida oma suu kinni.
Ma nii väga püüdsin.
Kuid see oli kummaline,
et kui liiga kaua vait olin, sattusin masendusse.
Tõsiselt! Olin omadega täiega lääpas.
Ja ma ei saanud aru, mis värk on, sest püüdsin ju olla hea ja vagusi
nagu Piiblis kirjas ja koguduses õpetatud.
"Seega, kui õiget asja teen, miks ma siis nii rõhutud olen?"
Kuniks Jumal näitas mulle midagi ja ma olen nii tänulik selle eest.
Ta ütles: "Sa panid küll suu kinni, kuid seesmiselt ei muutunud midagi."
Seetõttu olingi pinges, sest olin kui kiirkeetja,
kelle sees kõik podises ega saanud sealt välja.
Seetõttu vajamegi pidevalt Jumalat,
kuna see töö peab käima enne seespidiselt,
enne, kui see saab kanda välist vilja.
"No aga mida ma siis tegema pean?"
Toon siinkohal ühe näite, mida endiselt teen.
Keegi ütles mulle üks päev midagi, mis mulle haiget tegi
ja ma tundsin end solvatuna.
Tegu oli kellegagi, kes on teinud seda rohkem kui korra,
nii et, teema on eriti hell,
kui pead ühele ja samale isikule mitu korda andestama.
Selline tunne on, et:
"Jumal, äkki saaks selle inimese muutmisega
pisut kiiremini ühelepoole?"
Kuid ma olen targem.
Olen targem ja tean, et ma ei tohi langeda stressi.
Ma ei tohi taluda andestamatust ega püsida pahasena.
Ma ei tohi ja ma ei taha ka.
Kuid sellest hoolimata kogesin neid tundeid,
samas teades, mida teha
ja ma ütlen sullegi, mida teha.
Sa lähed tagasi Jumala Sõna juurde
ja otsid üles kõik kirjakohad, mis puudutavad vihastumist,
vaenu ja rahu.
Sa loed neid kõiki palvemeeles,
ehk siis loed ja räägid neist asjust Jumalaga.
Ma lihtsalt ütlen: "Jumal, meil on vaja sellest rääkida.
Sest mu tunded on riivatud ja samas ma ei saa jääda pahaseks,
mistõttu pead aitama mul sellest üle saada."
Tead, sa võid isegi saada abi Jumalalt,
kui lõpetaksid nii kohutavalt religioosne olemise
igakord, kui Tema juurde lähed.
Inimesed muudavad palves oma hääletooni ja kõnemaneeri:
"Oo, Sina kõige pühamatest püham ja aulisematest aulisem!"
Mina ütlesin lihtsalt: "Jumal, ma olen pahane
ja meil on vaja sellest rääkida,
sest tean, et ei saa pahaseks jäädagi.
Ma vajan rahu."
Selleks ei läinud üldse kaua -
võib-olla paar tundi, et kogu see asi läbi seedida
ja ma tundsin end juba paremini.
Ja kui ma siis sellele uuesti mõtlesin...
Tead ju küll - kui sellele uuesti mõtlema hakkad,
tuleb see tunne jälle tagasi.
Kuid sa õpid selle kaudu nii palju!
Mine ja tee midagi muud! Vii oma mõtted kusagile mujale.
Ma ei kavatsegi raisata oma päeva millelegi, mis on juba juhtunud
ja mille osas ma ei saa midagi muuta.
Löö oma püha jalg kindlalt maha
ja ütle: "Saatan, sa ei tümita mind sellega!"
Kuid sa ei suuda seda ilma Jumala abita.
Mul ükskõik, kui pean seda kasvõi 9. miljonit korda kordama,
aga sa ei suuda seda ilma Jumala abita.
Sa lihtsalt ei suuda.
Seega, sa ei suuda elada kristlikku elu.
Kui püüad seda teha, pead mõistma kohe alguses,
et see käib läbi selle,
et Kristus on sinu sees ja tegutseb sinu läbi.
Tema peab saama kogu au!
Kui loeksid kogu seda piiblikohta konteksti põhiselt,
siis seal on selgelt näha, kuidas Paulus ütles,
et ta ei suuda seda ja teist jne.
Mina, mina, mina, mina, mina.
"Milline segadus! Kes küll päästaks ja vabastaks mind?
Oh! Tänu Jumalale, et Tema teeb seda!
Läbi Jeesuse Kristuse."
Ja siis ta jätkab: "Seetõttu ka ajal, mil Ta on mind muutmas,
pole mingit hukkamõistu neile, kes on Kristuses,
sest käsuseaduse täitmine toob surma,
kuid Jumala Vaim, kes elab mu sees,
on vabastanud mind patust ja surmast."
Võid ju olla vaba võitlustest, kuid üksi sa ikkagi hakkama ei saa.
Tõeline vabadus tuleb vaid Jumala Sõna uurimisest
ja isiklikust suhtest Jeesuse Kristusega.
Täna pakume sulle 4. CD seeriat "Elades täielikus vabaduses".
Ma ei tea, kas su elus on mingeid sidumisi,
kuid enamus meist maadleb millegagi.
Jeesus aga suri selle eest, et võiksime olla vabad
ja omada imelist ning nauditavat elu.
Usun, et see õpetus on sulle abiks.
See on oluline valdkond, milles võid leida tõelise vabanemise,
kui loodad Jumalale.
Ammuta endasse Jumala Sõna ja liigu ikka edasi!
Kena päeva!
Elus tuleb ikka ette raskusi,
kuid need ei saa sind tagasi hoida, kui sa ise ei lase sel sündida.
Jumala abiga võid murda neist läbi ja nautida vabadust täis elu.
Jeesus on meid juba kõigest vabaks teinud.
See, mida usume, määrab ära selle, kuidas elame.
Õpid "Elades täielikus vabaduses" kaudu,
kuidas toetuda Pühale Vaimule, langetada paremaid otsuseid,
saada tagasi oma rõõm ning elada välja oma saatus.
Mulle meeldib sõna "vabadus". Sulle ju ka?
Hakka elama täies vabaduses, tellides endale selle materjali,
kasutades ekraanil olevat tellimisinfot.
Ammuta endasse Jumala Sõna, kui sa pole seda veel teinud.
Kaevu iga hinna eest Jumala Sõnasse ja ära lase sest' lahti.
Loe seda pidevalt.
Kuidas ma saakski hakkama ilma Jumala Sõnata?
Võimatu!
See on üleloomulik asi - loe seda ja see kasvab su vaimus.
Ekraanil olevalt kodulehelt leiad materjalid,
mis muudavad su Piibli uurimise elavaks.
Palju abimaterjale ja julgustav sõna Joyce'lt.
Ammuta maksimum sellest igapäevasest piibliõppest!
Ilusat päeva sulle
veel enne, kui see on jõudnud alatagi!
Joyce'i päevasõnad, mis on leitavad ta kodulehelt.
Täname kõiki oma sõpru ja partnereid.
Üheskoos saame jagada Kristuse armastust üle maailma.
Võta meiega ühendust, et saada rohkem infot meie kohta
ja külasta meie kodulehekülge.
Hakka meie partneriks,
et jagada koos meiega Kristuse armastust üle maailma.
Tõlge:Anne-Ly Raukas
Joyce Meyer'i teenistus jagades Kristust - armastades inimesi
Nähtud saade valmis tänu J.Meyeri teenistuspartnerite toele.