Ohjelman kustantavat Joyce Meyerin ystävät ja kumppanit.
Ajatukseni saattoivat pilata päiväni. - Jatkuvaa taistelua...!
Kuulin mielen yhteydestä. - Ajatukseni ja sanani vaikuttavat mieleen.
Ajatukseni vaikuttavat asenteeseeni. - Maailmankuvaani.
Terveyteeni ja jopa suhteeseeni Jumalaan.
Tiedän miten ajatella oikein. - Se muuttaa kaiken.
Joycen uusi kirja "The mind connection" on nyt tilattavissa.
Et ainoastaan juokse, vaan olet asettunut, seisot ja kävelet.
Olet päättänyt olla koskaan antamatta periksi, vaan -
aloitat kilpasi ja tulet viemään sen voitokkaaseen loppuun.
ILOA ARKEEN - JOYCE MEYER Juokse juoksusi voittaaksesi. Osa 1
Mitä tarkoitan sanoessani, istua, seistä, kävellä ja juosta?
Tuota kaikkea Raamattu kehottaa meitä tekemään.
Enimmäkseen ihmiset haluavat pelastua ja juosta kilpailunsa.
"Mikä on minun tehtäväni? Mitä voin tehdä, että minut ylennetään?
Haluaisin lisää rahaa ja tehdä jotakin mahtavaa."
Se ei mene niin.
Ajattelepa vauvaa, joka vasta makaa kehdossaan.
Hän ei heti hyppää pystyyn ja ala juosta ympäriinsä.
Ensimmäiseksi vauva oppii istumaan.
Ef. 2:6 mukaan, olemme asettuneet (istuneet) taivaallisiin Kristuksessa.
Raamatun mukaan Jeesus istuu nyt Jumalan oikealla puolella.
Siellä ei puhuta, että Hän seisoisi vaan että Jeesus istuu.
Hän joka istuu valtaistuimella ja me istumme Jeesuksen kanssa.
Istuminen tarkoittaa Jumalan rauhaan pääsemistä.
Haluan sanoa, ettet halua juosta kilpailua, ennen kuin olet rauhassa.
Asioita tapahtuu, vastuuta tulee lisää ja joudut maalitauluksi.
Demoniset hyökkäykset lisääntyvät.
On opittava luottamaan Jumalaan ja päästävä Hänen rauhaansa, -
muuten joutuu hermoromahduksen partaalle!
Ihmiset haluavat edetä urallaan, mutta se tarkoittaa lisävastuuta.
Rehellisesti sanottuna, vie pitkän aikaa, -
ennen kuin oppii asettumaan Kristukseen.
Vaikka lapsillasi on vaikeaa, olet silti asettunut (seated) Häneen.
Vaikka olet menettämässä työsi, pysyt silti.
Vaikka sinua ei valittukaan ylistys-bändiin, pysyt Kristuksessa.
Vaikka paras ystäväsi olisi kertonut salaisuutesi, pysyt Hänessä.
On tuhansia tapoja menettää rauha, jos sallimme sen tapahtua.
Hepr. 4:3 "Sillä me pääsemme lepoon me, jotka tulimme uskoon..."
Voisin kertoa miksi asettuminen, istuminen on tärkeää, -
mutta siitä on kokonainen opetus.
Aikoinaan ylimmäinen pappi meni kaikkein pyhimpään uhraamaan, -
ihmisten syntien puolesta kerran vuodessa, siellä ei ollut istuinta.
Heillä ei ollut lupaa istua, koska he toimivat tekojen lain mukaan.
Heidän kaapunsa helmassa oli tiukuja, sekä nuora -
sidottuna heidän ympärilleen ja joku ulkopuolella piti siitä kiinni.
Jos he tekivät jonkun virheen ja Jumala rankaisi heitä siitä ja -
jonkun piti vetää pappi sieltä ulos. Heidän tuli toimia siellä koko ajan.
Kiitos Jumalalle, me voimme vain asettua Kristukseen, -
eikä tehdä tekoja kaiken aikaa.
Seuraavaksi on opittava seisomaan, koska lapsi osaa jo istua.
Minulla on lapsenlapsi, joka on 7 kuukautta ja hän on suloinen!
Tomera pikkumies.
Lapsi on niin suloinen, että...
Eräänä iltana hän yritti nousta pitäen kiinni pöydästä.
Lapsi istuu, mutta nyt haluaa jo seistä.
Meidän on opittava seisomaan vahvana vihollista vastaan.
On seisottava vahvana, kun jotakin tapahtuu, eikä juosta karkuun.
Ensin on opittava seisomaan. Juostessa eteen tulee esteitä.
Silloin on seisottava vahvana vihollista vastaan.
Sitten on opeteltava kävelemään. Se tulee ennen juoksemista.
Kävelemme Jumalan kanssa ja vaellamme rakkaudessa ja Hengessä.
Kävely tarkoittaa aina askelia.
Maanantai, tiistai, keskiviikko, torstai, perjantai, lauantai ja -
sunnuntai, viikko kerrallaan. Ostokset, tiskit, töihin ja siivous.
On opittava kävelemään Jumalan kanssa jokaisena arkisena päivänä.
Lopulta Jumala päästää juoksemaan.
Tänään aiheena on kuinka juosta voitokkaasti.
Ja kuinka juosta kilpailu loppuun.
Heprealaiskirje 12:1.
"Sentähden, kun meillä on näin suuri pilvi todistajia ympärillämme, -
[jotka ovat totuuden todistajia] -
"...pankaamme mekin pois kaikki, mikä meitä painaa -
ja synti, joka niin helposti meidät kietoo, -
ja juoskaamme kestävinä..." Sanotaan: Juoskaamme!
"...edessämme olevassa kilvoituksessa..."
Meillä kaikilla on oma kilpailumme ja minun on kaiketi selvä asia.
Jokainen kilpa ei ole palvelutehtävän kaltainen.
Jokaisella meistä on oma kilpai- lumme, sinun ehkä lastenkasvatus.
Ensi viikolla ehkä siivota kotisi ja autotallisi.
Meille jokaiselle on annettu tehtävä Jumalalta.
Sen tehdäksemme, meidän on opittava keskittymään.
Vihollinen on asiantuntija siinä, miten häiritä kesken kaiken.
Saada ihminen turhautumaan asiasta, jolle he eivät voi tehdä mitään.
Korjaamaan asioita, jotka vain Jumala voi asettaa kohdalleen.
Voimme jatkaa kilpaamme, jos me osaamme asettua ja -
seisoa ja sen jälkeen vaeltaa tietämme eteenpäin.
Muista, että et voi vain juosta.
Ensin on istuttava, seisottava, käveltävä ja sitten vasta juosta.
Minusta tällainen opetus on tarpeellista, koska se osoittaa, -
että on monia asioita jotka tulee oppia, ennen kuin pääsemme -
tekemään suurempia tekoja. Meillä tulee olla perusta elämässämme.
Hienoa, että Daavid voideltiin kuninkaaksi -
20 vuotta ennen kuin hän sai kruununsa.
Mitähän tapahtui noiden vuosien aikana? Hän voitti Goljatin.
Piileskeli vuosia ilkeää kuningasta, joka halusi tappaa hänet.
Piti kohdata kaikki viholliset.
Jumalan varaamaan voittajan kruunua ei tule saamaan, -
ennen kun on oppinut vastustamaan vihollista.
1. Piet. 5:8-9. "Olkaa raittiit, valvokaa.
Teidän vastustajanne, perkele, käy ympäri niinkuin kiljuva jalopeura, -
etsien, kenen hän saisi niellä."
Sanotaan kaikki "Se en ole minä."
"Vastustakaa häntä lujina uskossa, -
[juurtuneina, vahvoina, väistymättä, varmoina, päättäväisinä]
tietäen, että samat kärsimykset täytyy teidän veljiennekin -
maailmassa kestää." Eli, et ole ainoa jolla on vaikeaa.
Vaikka ihminen hymyilee, hänellä voi silti olla vaikeaa.
Mitä kypsempi kristitty olet, sitä vähemmän ongelmat näkyvät sinussa.
Todella kypsä kristitty voi evankelioida toisia, -
vaikka ovat suuressa tuskassa ja melkein luhistuvat sen alle, -
eikä kukaan muu huomaa mitään.
Vauva-asteella olevan uskovan mielestä -
koko maailman tulee pysähtyä, koska heillä on ongelma!
"En mene seurakuntaan, koska olen pettynyt etten saanut ylennystä.
En mene nyt lapsityöhön. Suutuin ystävälleni joten jään kotiin.
Saatan olla katkera viikonlopun.
En voi iloita päivästäni, koska Dave katselee jalkapalloa, -
eikä kiinnitä mitään huomiota minuun. Nyt täytyy saada kunnon raivari, -
itkeä vessassa koko päivän, siivota ja paiskia ovia mennessään."
Todellakin aivan sekopäistä!
Opetin kotikokouksissani viiden vuoden ajan, noin 25 ihmistä tuli.
Pikku hiljaa heitä tuli lisää ja opetin siten viisi vuotta.
Ei viisi päivää, tai viikkoa, vaan vuotta ja ilman palkkaa.
Olin jättänyt hyvän työpaikkani, joten tuloni romahtivat.
En ymmärtänyt miksi suurista uhrauksistani huolimatta, -
mikään ei toiminut.
Minä yritin juosta. Halusin suurempia asioita, isompia mahdollisuuksia.
En ollut vielä oppinut olemaan Jumalan rauhassa, -
enkä osannut vastustaa vihollista.
Vaikeuksissa vain valitin. Enkä todellakaan vaeltanut rakkaudessa!
Silti yritin juosta kilpailuani. Onko kukaan kuulolla?
Minusta on hassua, miten uskoon tullut haluaa heti palvelutyön.
Ensin tulee olla uskossa ja saada tervettä maalaisjärkeä.
Suurin virhe, minkä voimme tehdä on ylentää juuri uskoon tullut -
johonkin julkiseen johtotehtävään. Se tulee satuttamaan heitä.
Ef. 6:12-14 "Sillä meillä ei ole taistelu lihaa ja verta vastaan, -
[vain fyysisiä vastustajia vastaan] -
vaan hallituksia vastaan, valtoja vastaan, -
tässä pimeydessä hallitsevia maailmanvaltiaita vastaan, -
pahuuden henkiolentoja taivaan avaruuksissa.
Sentähden ottakaa päällenne Jumalan koko sota-asu, -
voidaksenne pahana päivänä tehdä vastarintaa -
ja kaikki suoritettuanne pysyä pystyssä [lujana paikallanne]."
Juostessamme kilpailuamme, päästessämme siihen pisteeseen, -
enkä halua mitenkään lannistaa teitä näin sanoessani, -
mitä ylemmäksi me pääsemme, sitä enemmän vastustusta tulee.
Se ei varmaankaan ilahduta teitä.
Mitä kypsempi olet Kristuksen tuntemisessa, -
sitä vähemmän se haittaa.
Nyt et vain kilpaile, vaan istut, seisot ja kävelet.
Olet tehnyt päätöksen, ettet aio koskaan antaa periksi.
Et ainoastaan lähde kilpaan, vaan juokset sen voittaaksesi!
Juokset kilpailusi loppuun asti!
Mitä yritän saada teidät ymmärtämään, -
ettet antaisi ongelmiesi saada sinua poikkeamaan radaltasi.
Tämä on Jumalan Sana teille: Älä anna vaikeuksien hämätä sinua.
Vaikeuksiaan ei kannata jäädä miettimään viikkokausiksi.
Kerronpa mitä tehdä, kun ei tiedä mitä tulisi tehdä.
Kun ei tiedä mitä tehdä, tekee mitä osaa.
Siinäpä hyvä otsikko kirjalle!
Kun ei tiedä mitä tehdä, tekee mitä osaa. Kaikki osaa tehdä jotain.
Osaat mennä työpaikallesi ja seurakuntaan, -
osaat rukoilla, lukea Sanaa ja osoittaa hyvyyttä jollekin ihmisille.
Tähän Jumala haluaa meitä johdattaa ja se on kaikki kasvamista.
Kukaan ei odota tätä vasta uskoon tulleelta.
Mutta me opimme asettumaan Kristukseen, vastustamaan vihollista, -
vaeltamaan Jumalan kanssa ja viimein juoksemaan kilpailumme.
Mutta jos en osaa istua, seistä, tulen vain loukkaamaan ihmisiä.
Tämän vuoksi asiat eivät tapahdu niin nopeasti kuin haluaisit.
Vaikka itse ajattelet olevasi jo valmis, se ei olekaan totuus.
Sinä aikana teemme vain Jumalan tahdon mukaan.
Sitten kun on sinun aikasi juosta, sinä saat juosta!
Viime vuonna, noin 8 viikon ajan, -
pidin kirjaa pikku asioista, jotka ärsyttivät ja vaivasivat minua.
Vihollinen käytti niitä vain, että saisi varastaa minulta rauhan.
Tuon jakson aikana yritin kirjoittaa kirjaa, tehdä TV-ohjelmaa -
ja pitää konferensseja. Olisin halunnut tehdä ne rauhassa.
Olisi ollut hienoa, jos olosuhteeni olisivat hyvät ja ilman kipuja.
Kerroin eilisessä tilaisuudessa, -
että noin 12 viikkoa sitten olin lonkka leikkauksessa.
Jumalan armosta seison nyt tässä kolme kuukautta sen jälkeen.
Jalkani ei ole kipeä, mutta väsyy kun pääse illalla kotiin.
Se tuntuu jäykältä melkein koko ajan, varmaan myös illalla.
Mutta jatkan kilpailuani ja toimin Jumalan tahdon mukaan.
Voin sanoa, että jos haluaa seurata Jumalaa, on oltava sisukas.
En osaa sanoa sitä sen selvemmin.
Meidän tulee olla rohkeita, päättäväisiä, emmekä saa olla -
nyhveröitä ja valittavia, "valkoiseksi kalkittuja" uskovia!
Seuraan Jumalaa viimeiseen asti. Aion seisoa vahvana Hänessä.
Aion auttaa muita ihmisiä. Sitä varten olen täällä!
Hämmästyisitte, jos tietäisitte mitä seurakuntien johtajat käyvät läpi.
He saarnaavat, etkä sinä tiedä tai huomaa mitään.
Luen muutaman Raamatunkohdan.
2. kirje Timoteukselle 4:7-8.
Vietin vuosikausia jojo-kristityn elämää.
Ylös ja alas olosuhteiden mukaan.
Kun kyllästyy siihen, alkaa haluta tasapainoa elämäänsä.
2. Tim. 4:7-8 "Minä olen hyvän [arvollisen, kunniallisen] kilvoituksen"
Sanotaan kaikki: Minä kilvoittelen.
"kilvoituksen kilvoitellut, -
juoksun päättänyt ja uskon säilyttänyt."
"Tästedes on minulle talletettuna vanhurskauden seppele, -
jonka Herra, vanhurskas tuomari, -
on minulle antava sinä päivänä, -
eikä ainoastaan minulle, -
vaan myös kaikille, jotka hänen ilmestymistään rakastavat."
Voin kertoa, että Jeesus palaa.
Viime vuoden lopulla ymmärsin, että minun tulee opettaa enemmän -
kuinka elää ikuisuutta ajatellen, eikä vain tätä hetkeä varten.
Tiedättekö, miten lyhyt elämä on ikuisuuteen verrattuna?
Me tulemme elämään iankaikkisesti.
Mitä sitten, jos en saakaan kaikkea täällä maailmassa?
Mitä väliä, vaikka kaikki ei menisi minun tahtoni mukaan.
Heprealaiskirjeessä jae 11 puhuu kuuluisista uskon sankareista.
Jokainen heistä toimi uskon kautta.
Sitten tulee mielenkiintoinen kohta.
Vaikka kaikki eivät saaneetkaan uskonsa täyttymystä, -
he kaikki pitivät kiinni uskostaan, kuollen uskossa Jumalaan.
Pääasia ei ole saada kaikkea haluamaansa, vaan pysyä uskossa.
Luottaen ja uskoen Jumalaan, aina julistaen Hänen hyvyyttään.
Kyse ei ole meistä.
Paavali sanoo juosseensa juoksunsa ja odottaa vain Hänen ilmestymistään.
Raamattu sisältää niin monia kirjoituksenkohtia, -
jossa muistutetaan Herran paluusta.
Toimimaan nyt, koska Herra tulee.
Eräässä kohdassa Paavali kehottaa -
elämään epäitsekkäästi, koska Herra on lähellä.
Ei tule odottaa pasuunaa ja sitten nopeasti valmistautua.
Tulee elää valmiina ja joka päivä tavoitella Jumalaa.
Tehkäämme se kokosydämisesti.
Apt. 20: 22-23 Paavali sanoo -
"Ja nyt, katso, minä matkustan, sidottuna hengessä, Jerusalemiin, -
enkä tiedä mikä minua siellä kohtaa.
Sen vain tiedän, että Pyhä Henki jokaisessa kaupungissa -
todistaa minulle ja sanoo, -
että kahleet ja ahdistukset minua odottavat."
Mietin, mahtaako meillä nykyaikana olla näin vahvoja uskovia?
Jotka eivät välitä, mitä heille tapahtuu, vaan ovat kuuliaisia.
Meidän tulisi olla vahvempia.
Olla varmoja siitä, että juoksemme kilpailun loppuun, emme keskeytä.
Hän tunsi, että Pyhä Henki pakotti häntä toimimaan näin.
Apt. 20: 24-25 "En minä kuitenkaan pidä henkeä -
itselleni minkään arvoisena, kunhan vaan täytän juoksuni -
ja sen viran, jonka minä Herralta Jeesukselta olen saanut: -
Jumalan armon evankeliumin todistamisen."
"Ja nyt, katso, minä tiedän, ettette enää saa nähdä minun kasvojani, -
ei kukaan teistä, joiden keskuudessa minä olen vaeltanut -
ja saarnannut valtakuntaa." Paavali tiesi pian kuolevansa.
Mutta hän halusi juosta kilpailunsa loppuun ja suorittaa tehtävänsä.
Jumala ei halua, että pikkumaiset asiat vaivaavat meitä.
Paavali sanoi joitakin mielenkiintoista kirjeessään korinttolaisille.
Jos olet naimisissa, ihan hyvä, mutta älä etsi sitä, -
koska sen myötä tulee ongelmia.
Oikeastaan aika hassu ajatus! En nyt ehdi käsitellä tätä tarkemmin.
Paavalin mielestä siinä ei ollut mitään väärää, mutta -
kun ottaa vaimon tai miehen, joutuu käsittelemään erilaisia asioita.
Paavali oli sitä mieltä, että Herra palaa minä päivänä tahansa.
Jos hän oli sitä mieltä, entäs sitten nyt?
En tiedä milloin Jeesus palaa, mutta nyt se on lähempänä.
Jokainen päivä on lähempänä sitä.
Joka tapauksessa pasuuna tulee puhaltamaan ja Hän saapuu -
taivaista tänne maan päälle.
Kuolleet nousevat haudoistaan ja me nousemme ylös Häntä vastaan!
Halleluja! Sillä hetkellä olet tyytyväinen, ettet antanut periksi!
Kun vaikeudet saavat sinut pois raiteiltasi, tee mitä osaat tehdä.
Keskity Jumalan Sanaan, äläkä koskaan anna periksi.
Hepr. 12:1-2 "juoskaamme kestävinä edessämme olevassa kilvoituksessa, -
silmät luotuina uskon alkajaan ja täyttäjään, Jeesukseen"
Tänään tarjouksessa on neljän tunnin CD-opetus -
"Sit, stand, walk, run"
Opetus on tärkeä, koska Raamattu neuvoo meitä -
asettumaan Kristukseen, seistä vihollista vastustaen,
kulkemaan Jumalan kanssa, vaeltamaan uskossa ja rakkaudessa,
sekä juosta oma kilpailumme loppuun asti.
Moni yrittää juosta, ennen kuin ovat oppineet istumaan.
Uskon opetukseni auttavan sinua ja olevan siunaukseksi.
Vietä mukava päivä ja muista, Hän seuraa elämääsi -
ja sinua varten on olemassa hyvä suunnitelma.
Luota sinä vain Jumalaan!
Me kaikki osaamme istua, seistä, kävellä ja juosta.
Mutta, mitä sillä on tekemistä elämässämme Kristuksessa?
Opetuksen myötä näet, miten jokainen osio on tärkeä elämääsi varten.
Mikäli haluat syventää vaellustasi Jumalassa, hanki tämä opetus.
"Istu, seiso, kävele ja juokse" on tilattavissa ruudun tiedoin.
Kun tiedämme, keitä olemme Kristuksessa, voimme olla rohkeita.
Vapaudumme kateudesta muita ihmisiä kohtaan.
Onneksi meidän ei tarvitse verrata itseämme muihin.
Itsetuntomme tulee siitä, että Kristus asuu meissä.
ILOA ARKEEN-LEHTI Hyviä uutisia.
Rohkaisevia artikkeleita Tietoja Hand of Hope toiminnasta.
Tietoa tulevista ohjelmista
Tilaa ilmainen ILOA ARKEEN-lehti osoitteessa joycemeyer.org
Olet meille hyvin tärkeä.
Työmme ei olisi mahdollista ilman ystäviä ja kumppaneitamme.
Yhdessä ruokimme nälkäisiä, vaate- tamme köyhiä ja viemme ilosanomaa.
Kotisivuillamme voi esittää rukouspyyntöjä, -
tutustua lisämateriaaliin ja kokouskalenteriin -
ja liittyä kumppaniksi viemään Kristuksen rakkautta maailmaan.
Suomennos: Hilkka Sepponen
Ohjelman kustansivat Joyce Meyer Ministriesin ystävät ja kumppanit.