Järgnev saade on valminud tänu J.Meyeri teenistuspartnerite toele
IGAPÄEVAELU RÕÕMUD
Räägime korra mõne minuti suusõnadest.
Huvitav, kui paljudele küll see meeldiks?
Õpetussõnad 18:20-21
Ma ei pruugi teile rääkida asju, mida te juba ei teaks,
kuid see ei tähenda, et te ei vajaks seda siiski kuulda.
Ma uurin suusõnade teemat Piiblist kogu aja.
Kogu aja, kogu aja.
"Inimese moraalne olemus
peaks olema täidetud ta suusõnade viljaga
ja lähtuvalt oma suusõnadest peaks ta kogema kas head või halba."
Kas pole hämmastav?
Meie sõnadel on tagajärjed.
Me sõnad kannavad endas väge.
Nii nagu selles klaasis siin on mu vesi ja karbikeses ninarätikud,
nii kannavad ka me sõnad endas midagi.
Nad kannavad endas väge.
See võib olla kas positiivne vägi, mis on meile või teistele abiks,
või see võib olla negatiivne vägi, mis teeb haiget kas meile või teistele.
Salm 21: "Surm ja elu on keele võimuses..."
Wau! Mõtle sellele!
Igakord, kui oma suun avan, ma kas kuulutan elu või surma.
Mitte vaid teistele, aga ka iseendale.
"...ja kes seda armastab, saab süüa selle vilja -
olgu siis eluks või surmaks."
Siit tuleb see väljend: "oma sõnu sööma".
Paljud sõnakõlksud, mida me kasutame,
on pärit otse Piiblist.
"Sa veel sööd oma sõnu!"
Ja nii ongi - me teeme seda,
sest me sõnade mõju tõuseb esmalt me meeltesse,
seejärel aga meie vaimu
ja see on see koht, mille eest peab võitlema.
Me tunneme nadisti, kui räägime teistest halba.
Me kogeme raskustunnet,
kui räägime kedagi taga ja kritiseerime teisi.
Kui kirud lõunalauas nii oma tööd, ülemust kui kolleege,
ootab sind ees suht nadi päev.
Oletame, et palud oma mehe pärast, et ta saaks päästetud,
või oma laste pärast, et nad saaks päästetud.
Siis aga lähed sõpradega lõunale
ja nad küsivad, kuidas su mehel ja lastel läheb?
"Oh, ma ei tea, kas nad iialgi muutuvad!
Mul on lihtsalt kõrini nende käitumisest!
Seda on rohkem kui ükski inimhing suudaks kanda!
Teil pole aimugi, kui raske mul on. See on ikka täiega jama seis!"
Sellise suhtumisega pole mõtet oma aega palvele raisata.
Me palume,
aga siis hävitame oma palvete mõju omaenda sõnadega.
Seetõttu, kui me palvetame,
peavad ka me suusõnad haakuma sellega, mida me palume.
Ainuüksi see mõte oli väärt, et tulla seda siia kuulma!
Ma ise pean sama asja osas valvel olema.
Me kõik peame regulaarselt paluma, et Jumal aitaks meil mõista,
kui mõjuvõimsad me sõnad tegelikult on.
Olles uurinud seda teemat nii palju,
ei jõua see mulle endalegi veel igakord kohale.
Sest kui me ka tegelikult mõistaks, et elu ja surm on keele võimuses,
oleks me palju ettevaatlikumad oma väljaütlemiste poolest.
Kui me ikka tõesti ja täiega usuks seda piiblikohta,
oleks me oma väljaütlemiste osas oluliselt valvsamad.
Ütlesin täna: "Mitte ükski halb asi ei saa pesitseda minu ihus.
Haigused ja hädad ei jää minus ellu,
kuna olen täis valgust ja Jumala väge."
Põrutasin selle kõik ühe hingetõmbega välja,
kui siia konverentsile sõitsin.
Kasuta oma vaikset aega selleks, et öelda asju, mis on mõttekad.
Ära lihtsalt lösuta kusagil, muretsedes.
Tujud.
Dave ütles, et ta sõitis vanasti töölt koju
ja mõtles: "Huvitav, mis tujus ta küll täna on?"
See on ikka tõeliselt ebameeldiv elada kellegagi,
kelle tujud käivad üles-alla ja üle võlli.
Üks asi, mida olen oma mehe juures hinnanud enam kui midagi muud,
on tema stabiilsus.
Vajasin tohutult sellist eeskuju,
sest minu elus polnud lapsepõlves mingit stabiilsust.
Ma elasin täielikus hullumajas.
Seetõttu usun, et üks parimaid viise,
kuidas peegeldada oma usku meid ümbritsevatele inimestele,
on püsida stabiilsena kõikvõimalikes olukordades.
Me ei saa kontrollida seda,
millal ja kuidas me tunded esile tõusevad.
Küll aga saame me õppida seda, kuidas mitte lasta neil kontrollida end.
Olen kirjutanud oma märkmetesse:
"See on parim, mida teile pakkuda saan."
Ma ei saa väita teile,
et saate alati tundma nii nagu te tahaksite tunda.
Ja kui ma seda teekski, siis ma lihtsalt valetaks.
Tunded tulevad ja lähevad.
Need tormavad sisse kui merelaine ja taanduvad siis jälle.
Nad tõusevad esile, kui sa ei taha ja neid pole, kui sa tahaksid.
Sa võid vaid hetkega vihastuda.
Sa süttid koheselt, kui midagi ootamatut juhtub.
Kuid Piiblis on öeldud: "Ära tee pattu, kui vihastud!"
Vihastumine ise pole patt,
küll aga on patt see, kui lased vihal kontrollida end.
"Joyce, ma ei saa sinna midagi parata, et nii tunnen."
Ma mõistan.
Kui tegu pole just su enda mõtetest ja sõnadest lähtuvate tunnetega,
on vahel tõesti aegu, kus meid tabavad erinevad tunded.
Nii näiteks heidad sa täie innukusega mõni õhtu magama,
sest sul on homse suhtes imepärased plaanid,
kuid järgmine hommik ärgates on sul tunne,
et ei jaksa end voodistki välja vedada.
Sa ei plaaninud seda ette,
aga samas ei pea sa ka elama vastavalt sellele olukorrale.
Minu jaoks oli oluline õppida,
et kuigi ma ei suutnud kontrollida igat tunnet, mis mul oli,
ei pidanud ma samas siiski kuuletuma ja alistuma neile.
Lõpetagem oma tunnete ülistamine ja hakakem ülistama hoopis Jumalat.
Nii et keset seda kõike, mida Jumal oli sulle õpetamas,
esitas Ta sulle väga selge kutse jumalariigi tööle.
Eeldavasti oli see üllatuseks nii sulle kui su kaaskondlastele?
Olgu siinkohal öeldud,
et igatsesin keset oma meeleheidet mingigi rahu järele,
kuna olin väsinud oma elust sellisena nagu see oli.
See oli 1976. aasta.
Ma küll armastasin Jumalat ja me käisime regulaarselt kirikus.
Ühtlasi olin ka kindel, et kui sureksin, pääseksin kindlalt Taevasse,
kuna ma mõistsin pääste tähendust armu läbi.
Samas polnud mu elus mingitki võidukust
mitte ühelgi mu elualal.
Ma ei teadnud, kuidas mõelda või rääkida õigesti,
mistõttu vaid petsin ennast oma negatiivse kõnepruugiga.
Olin tujukas ja ettearvamatu, norides Dave'ga pidevalt tüli.
Ühel hommikul tööle minnes hüüdsin meeleheitlikult Jumala poole:
"Jumal, Sa pead tegema midagi, sest ma ei jaksa enam niimoodi!"
Mine tea, miks Jumal just selle päeva valis,
aga Ta tõesti puudutas mind sel päeval.
Ei oskagi seda muudmoodi seletada,
kui et ma tean, et Ta puudutas mind.
Ma tõesti kogesin Ta ligiolu.
Ta täitis mind oma Vaimuga, andes nälja Jumala Sõna järele
ja lootuse, et asjad saavad muutuma.
Tänu sellele näljale Jumala Sõna järele,
hakkasin seda rohkem uurima.
Ja üsna peagi peale seda,
kui olin hakanud enam huvituma Tema Sõnast,
kutsus Jumal mind oma teenistusse
ja andis mulle teada oma tahtest, et hakkaksin õpetama Tema Sõna.
Vastasin koheselt: "Aga ma ju ei oska!"
Kogu seda pikka juttu lühidalt kokku võttes,
olgu öeldud, et ma vastasin sellele kutsele
ja alustasin piibliõppe grupiga.
Seal oli u 20-25 inimest
ja ma palusin Jumalalt,
et Ta laseks mul nende peal u 5 aastat harjutada,
enne kui ma midagi avalikumat tegema hakkan.
Peale seda läksin kogudusse tööle ja alustasin seal naiste teenistusega.
Olin ka üks pastoritest,
kuniks jõudsin selleni, mida ma täna teen.
Samm sammult. - Just nii.
See pole nii, et arvad, et Jumal saab sind kasutada
ja juba järgmine hetk juhidki kogu maailma.
See oli sõna otseses mõttes samm sammuline protsess.
Uurisin Jumala Sõna kõige täiega.
Vahel 6-8 tundi selle nimel, et siis vaid 45 minutit õpetada.
Kuid kogu see õppimine ja uurimine juurutas Jumala Sõna mu sisse.
Üks naine ütles kord:
"Sa lased meil kui oma taldrikust süüa."
Ehk siis, Jumal toitis mind
ja samal ajal, kui Ta toitis ja õpetas mind,
jagasin ma seda kõike teiste inimestega.
Püha Vaim on meie juhtimises nii imeline.
Keegi võib öelda, et tal on 50 probleemi -
kust küll ometigi pihta hakata?
Kuid sa alustad just nii nagu Jumal sind juhib.
Ja kuigi tänane saade pole sellest, kuidas Piiblit uurida,
siis ma lihtsalt hakkan kusagilt lugema
ja korraga leian midagi, mis mulle huvi pakub.
Näiteks: "Ära lase päikesel loojuda oma vihastumise üle."
Ja siis ma leidsin end mõttelt:
"Armas aeg, ma lähen pea iga õhtu vihasena magama!"
Nii otsisin Piiblist üles kõik kirjakohad,
mis räägivad vihastumisest ja hakkasin palvetama selle pärast.
Püha Vaim on nii imeline meie juhtimisel ja juhatamisel.
Rääkides nõuandjatest,
siis Püha Vaim on kõige suurepärasem nõuandja.
Ta teab täpselt, mida, millal ja kui palju me vajame
ning Ta juhib meid nende asjade sisse,
tuues tervenemist me ellu.
Nii et kuigi ma polnud parim materjal jumalariigi töö tegemiseks,
kasutas Jumal kõiki mu olukordi nii,
et need panid mind uurima Tema Sõna.
Jumal kasutab ka me erinevaid isikuomadusi.
Ta sai mind uurima oma Sõna
ja ma olin selles äärmiselt innukas ning põhjalik.
Eeldavasti liigagi innukas, tehes endale sellelga algul ehk liigagi,
kuna olin lõpuks nii kurnatud.
Kuid Jumal kasutas seda kõike ikkagi
ja juhtis meid samm sammult selleni, kus me täna oleme.
Kogesid sa ka mingeid heitumusi? Erines Jumala ajastus sinu omast?
Usun, et olen selles osas valanud terve basseini täie pisaraid,
kuid nagu Piibliski öeldud -
peale pikka nutuööd saabub rõõmuhommik.
Usun, et üks võtmeaspekte,
kui mitte kõige olulisemaid aspekte kogemaks edu,
on see, et mitte kunagi ei tohi alla anda!
Ära anna alla!
Jätka aga edasi liikumist!
Lihtsalt pea vastu ja liigu edasi.
Sageli tegin vaid ühe sammu teise järel,
teadmata, kuidas miski laheneb?
See, mida ma täna teen
ja see, kust kord alustasin,
oleks täiesti võimatu,
kui Jumal poleks olnud ja on jätkuvalt selle taga.
Mainisid, et Jumal andis lootust.
Kui oluline oli sellest lootusest kinni hoidmine
keset seda protsessi ja teenistusega alustamist?
Selles lootuses peitus kõik,
sest pikk ootus teeb südame haigeks (Õp.13:12)
Kui inimestel pole lootust, langevad nad kergesti meeleheitesse,
mis omakorda tähendab seda, et nad ei näe mingit võimalust
ega väljapääsu.
Seetõttu on tore, et Jeesus on tee ja tõde ja elu,
aga Ta on ka meie lootus.
Võttes Jeesuse vastu oma ellu, on sul ka lootust.
Kui sul just pole äärmiselt negatiivne mõtteviis
ja sa ei tea midagi Jumala Sõnast.
Kui aga hakkad lugema Jumala Sõna, siis seal on öeldud,
et me peaksime saama lootuse vangideks.
Mulle meeldib see analoog.
See, et me peaks olema kui lukustatud lootuse vangikongi.
Sest seni, kuni sa ei lakka lootmast,
et asjad võivad muutuda ja sinuga võib midagi head juhtuda,
näed sa ka varem või hiljem võitu oma teel.
Tahan rääkida sellest, kuidas alati uskuda.
Kuidas tulla Jeesuse juurde kui väike laps ja öelda: "Ma usun."
Ma usaldan Sind!
Ma usun.
Isegi, et ma ei näe veel midagi, ega tunne midagi,
aga ma usun.
Olen mõelnud uskumise ja usu peale.
See pole miski, mida teed oma peaga.
Jah, me meeled saavad uuendatud
ja ma usun, et nii ma ise kui paljud teistki,
kes olete pikemat aega koos Jumalaga elanud,
võime uskuda ka oma meeltega, sest need on uuendatud.
Kuid samas on siiski aegu, kus mu meeled ei jaga matsu.
Kui vaatan kas iseenda või kellegi teise olukorda
ja kuigi tahaksin uskuda,
pole ma siiski selles päris kindel.
Kuid tänu Jumalale, et oleme enamat kui vaid ihu ja mõistus.
Me oleme eelkõige vaim
ja see on me vaimne inimene, kes usub.
Mina ei näinud Jeesuse surma,
kuid ma tean, et ma tean, et ma tean, et Ta suri.
Inimene, kes ei mõista usku, küsib: "Aga kuidas sa tead?"
No ma lihtsalt tean,
sest Jumal on ilmutanud seda mu vaimus,
nagu paljude teiegi vaimus.
Kui sellele täna pihta saate, kupatab see teid uutesse kõrgustesse.
Me veedame liiga palju aega oma meeltes ja mõistuses
ja uskuge mind - Saatan pakub meile kõikvõimalikke mõtteid,
mis pole kooskõlas Jumala Sõnaga.
Me peame õppima uskuma seda, mida Jumal ütleb
ja võtma selle usus vastu.
Me sirutume välja ja mõistame seda vaimus.
Ma tahan elada rohkem vaimus
ja mitte niivõrd oma tunnetele, mõistusele ja tahtele tuginedes.
Tahan elada vaimus.
Mõistate te?
Me tahame elada vaimus.
Mida mu vaim selle olukorra kohta ütleb?
On see tõesti nii lootusetu, nagu mu mõistus ütleb?
Või on Jumalaga koos siiski kõik võimalik?
Ons' Jumalal siiski mõni ime varuks mu jaoks?
Armastab Ta kõiki võrdselt?
Sest kui Ta on teinud midagi kellegi teise heaks,
siis kindlasti saab Ta teha ka midagi minu heaks.
Ta ei tee vahet inimeste vahel.
Uskumine on midagi,
mille osas saab ise otsustada, kui vaid tahta.
Või sa võid olla pidevalt õnnetu, püüdes ise oma elu joonde saada.
Osad teist teavad, et mul oli u 23 a tagasi rinnavähk.
Ma polnud selliseks uudiseks valmis,
kuna läksin kõigest tavalisele arstivisiidile.
Kuid mulle helistati peale mammogrammi
ja öeldi, et seal nähtu pole kõige parem.
Tegu oli mingi väikese moodustisega,
kuid mul soovitati seda siiski kontrollida.
Mulle tehti biopsia ja ma olin kindel, et sellega on kõik korras,
kuid see polnud.
Tegu oli väikese kasvajaga, aga väga kiiresti leviva vähi tüübiga.
Tol ajal soovitati vaid rinna eemaldamist,
kuna siis polnud kõiki muid variante, mis tänapäeval on.
Vaid nädalaga sai minust kui usunaisest
ja võimsast Jumala Sõna kuulutajast
keegi, kelle elus kõik mu kuulutatu näiliselt ei toiminud.
Kuid Jumal rääkis mu südamesse teatud asju selle teekonna alguses,
sest taolisi uudiseid kuuldes, niidab hirm su täiega jalust.
Nii et Jumal rääkis mulle teatud asju, mida pidin välja ütlema
ja teatud asju, mida ma ei tohtinud välja öelda.
Ärge küsige mu käest, miks?
Jumal ütles: "Tahan kuulda sind ütlemas:
Jumal armastab mind, ma usaldan Teda
ja kõik tuleb heaks neile, kes Teda armastavad
ning on Tema kutsumisega kutsutud."
Ta andis mulle 5 väga positiivset asja
ja ma käisin 7-10 päeva enne operatsiooni ringi,
kuulutades neid asju ikka ja jälle.
Ja kui kahtlused ning hirm ründasidki mu meeli,
ütlesin: "Ma usaldan Jumalat."
"Ma usaldan Jumalat ja Tema korraldab kõik.
Ta armastab mind
ja kõik tuleb kasuks neile, kes Teda armastavad
ja on Tema poolt kutsutud."
Mulle öeldi, et ütlesin neid samu asju ka narkoosist välja tulles:
"Ta armastab mind
ja kõik tuleb kasuks neile, kes Teda armastavad
ja on Tema poolt kutsutud."
Kuid minnes 3 aastat tagasi oma tavapärasesse kontrolli...
Ei, ei, tegelikult oli nii, et mul oli probleeme seljaga,
nii et nad tegid mu seljast röntgenpildi
ja ütlesid, et leidsid sealt murettekitavaid laike.
Nad teadsid, et olin juba korra vähki põdenud.
Tegin uuesti läbi kõikvõimalikud testid ja seljaluu läbivaatused,
kuna nad kartsid,
et mu rinnavähi siirded on läinud edasi mu selgroogu.
Testide ja tulemuste vahele jäi aga 2 nädalat ootamisaega.
Samas võin ausalt öelda, et ega ma nii väga ei kartnudki.
Jah, ma ei tahtnud,
et nad teataks mulle järjekordsest vähist,
aga samas teadsin, et olen Jumala kätes
ja ma elan seni, kuni Su töö mu elus on lõpetatud.
Mul on olnud tore elu,
aga usun, et suudad selle loo ära korraldada.
Seetõttu keeldun ka negatiivsest suhtumisest ja hirmust.
Kuna nad uurisid põhjalikult kogu mu ihu,
ei jäänud vähimatki nurka uurimata - sain nö täispaketi.
Nad ütlesid, et vähki nad ei leidnud,
mistõttu küsisin, mis laigud need siis mu selgrool olid?
Nad vastasid: "Tundub, et vähk on kui taandunud selgroogu
ja tervendanud end iseendast."
Mõtlesin: "Ei tervendanud ta end midagi ise!"
Tahtsin jagada seda kõike, kuna ka siin võib olla täna inimesi,
kes on saanud arstilt halbu uudiseid.
Võimalik, et keegi vaatab meid otse haiglavoodist ja mõtleb:
"Mul pole mingit lootust ja see on nii hirmuäratav!
See asi ei toimi ja ma lihtsalt suren!"
Selle asemel, et kõike seda öelda, ütle: "Jumal, ma usaldan Sind.
Ma usaldan Sind."
Kui aga vaatad meid oma kodust
ja pole veel andnud oma elu Jeesusele,
palun helista 44 22 227, et saaksime palvetada su eest
ja juhtida sind suhtesse Jeesuse Kristusega.
Sa ei pea jääma oma olukordadega üksi.
Jumal armastab sind ja hoolib sinust ja Tal on hea plaan su eluga.
Lihtsalt usu.
Tead, mis? Uskumine ei maksa midagi.
Uskmatus muudab su õnnetuks, uskumine aga õnnelikuks.
Seetõttu ära vaata ühtki päeva, kuud või aastat oma elus
kui midagi, mille põhjal langetada Jumala osas lõplikke otsuseid.
Vaata oma elu kui tervikut.
Kui ma jääks vaid jõllitama oma elu esimest 18 aastat,
tahaks eeldavasti end üles puua.
Ja kui aus olla, ega järgmised 5 aastat paremad olnud,
kuna abiellusin kellegagi, et pääseda oma algsest olukorrast.
Keegi teine ei tahtnud mind ja ta oli veel segasem kui mina,
nii et mind ootas ees järgmised 5 aastat õudusunenägu.
Olles 23-aastane,
ei mäletanud ma hetkegi oma elust, mil oleksin olnud õnnelik.
Mitte ainust hetkegi õnnelik olemist.
Ei ühtainustki.
Nii et mu algus polnud just helge.
Kui aga oleksin jäänud vaatama nende aastate peale,
oleksin täna üsnagi halvas tujus.
Seetõttu peangi vaatama ka kõiki ülejäänud aastaid.
Vaatama seda, mida Jumal teeb praegu
ja kuidas Ta kasutab seda kõike, et sobitada seda mu ellu.
Aamen?
Jah, sa oled ehk kogenud kohutavaid asju,
kuid Jumalal on veel palju koostisosi, mida su ellu tuua.
Tal on veel nii mõndagi külvata su ellu,
mis muudab selle päris heaks.
Jeesus ütles Johannese 10:10
"Varas ei tule muu pärast kui varastama ja tapma ja hukkama.
Mina olen tulnud, et neil oleks elu ja oleks seda ülirohkesti."
Johannese 16:24
"Paluge ja te saate, et teie rõõm oleks täielik!"
Johannese 15:11
"Seda ma olen teile rääkinud, et minu rõõm oleks teis
ja teie rõõm saaks täielikuks."
Ma ei tea, kui rõõmus kuju Jeesus oli,
kuid Ta ütleb, et ma võin saada osa Tema rõõmust
ja ma tõesti tahan seda.
Võin öelda, et naudin oma elu täna täiega.
Ma raiskasin palju aastaid,
kuid mingi 15-20 aastat tagasi sain osa ilmutusest,
mille kohaselt pidin midagi ette võtma.
Mulle ei piisanud vaid ütlemisest: "Nüüd hakkan elu nautima."
Sest mu elus oli mitmeid põhjuseid, miks ma polnud seda seni veel teinud.
Ma ei teadnud midagi lapsemeelne olemisest.
Olin selleks liiga kohusetundlik.
Nii kogesin ka võlts kohusetunnet
ja pidasin end vastutavaks asjade eest,
mille eest vaid Jumal saab vastutada.
Ja kui ma parasjagu oma probleemidega ei tegelenud,
tegelesin rõõmuga teiste omadega.
Ma ei pidanud kedagi isegi tundma, et aidata teda ta probleemides.
Tundsin lausa kohustust lahendada kellegi probleeme.
Kuid see hävitas mind.
Osad teist on samasugused,
mistõttu muudkui vingutegi:
"Jumal, ma ei talu seda enam! Mis mu elul küll viga on?
Mul pole ei rahu ega rõõmu..."
Usu!
Õppigem naerma iseenda üle
ja kasutama igat võimalikku võimalust, et naerda.
Mis iganes asi ka naljakas poleks - kaasa end sellesse kõige täiega!
Naera, naera, naera, sest naer tuleb ainult kasuks.
Rõõm ja rahu on leitavad läbi uskumise.
Usu Jumalat ja kasvata oma rõõmu.
Olen viimaste saadete jooksul jaganud oma elu suurimaid õppetunde
kuna usun, et need printsiibid aitavad meil paraneda.
Tahan, et sul oleks need olemas, et kuulata neid ikka ja jälle.
Me ei pea elama oma mineviku valus,
vaid me võime luua väga lähedase suhte
oma Taevase Isaga
ja teada, kes me oleme Kristuses,
elades parimat elu, mis eales võimalik.
DVD "Üks elu - teekonna jätkumine"
Tee üks ususamm, hangi see endale ja vaata seda ikka ja jälle.
Võid seda jagada teistegagi, keda on kuritarvitatud,
või kes on haiget saanud, olles emotsionaalselt ribadeks,
nii et nad ei suuda elada elu, mis Jumalal nende jaoks varuks.
Jumal tahab, et oleksid vaba.
Jeesus on avanud selle vangla uksed.
Pead lihtsalt nägema seda ja neist läbi minema.
Ole õnnistatud ja imelist, suurepärast ning võrratut päeva sulle!
Joyce jagab DVD'l "Üks elu - teekonna jätkumine"
oma suurimaid õppetunde, mille ta omandas
aastate pikkusest kuritarvitamisest toibumise käigus.
Minu elu, nagu paljude teiegi oma, on tunnistus sellest,
kuidas mõni inimene, kes on omadega täiesti metsas,
võib saada Jumala väe läbi täesti ümber pööratud.
Ja kuidas selle ühe inimese elust võivad paljud kasu saada.
Avasta, kuidas kinnitada oma sammu valust rahuni läbi Jeesuse Kristuse,
et kogeda seda ühte elu, mis teeb meid kõiki vabaks.
Kõik need materjalid on tellitavad meie kodulehelt.
Sinu mõtetest saavad su sõnad,
teod
ja lõpuks ka su tulevik.
Joyce'i uute päevasõnade abil võid olla kindel,
et su mõtted liiguvad õiges suunas,
kui joondad need Jumala Sõnaga.
365 teadlikku mõtet, et muuta su elu.
Tähendad me jaoks rohkem kui arvatagi võid!
Oleme tänulikud oma sõpradele ja partneritele,
kes muudavad selle ülemaailmse teenistuse võimalikuks.
Üheskoos toidame näljaseid, riietame vaeseid
ja jagame evangeeliumit kõigi rahvastega.
Võta meiega ühendust juba täna, et saada infot kõige toimuva kohta
ja hakka meie partneriks,
jagades Kristuse armastust üle maailma.
Tõlge: Anne-Ly Raukas
Nähtud saade valmis tänu J.Meyeri teenistuspartnerite toele