Ohjelman kustantavat Joyce Meyerin tukijat.
ILOA ARKEEN Älä loukkaa itseäsi 1/2
Teen opetussarjaa aiheesta "loukkaantumisen henki".
Uskon todella, että kyseessä on paha henki.
Saatana yllyttää loukkaantumaan.
Kun loukkaantunut, on kuin olisi tulehtunut kynsinauha.
Onko kynsinauhasi ollut tulehtunut, etkä ole leikannut sitä pois?
Se ei vaivaa ennen kuin kosketat sitä, mutta sitten se sattuukin.
Uskon, että hengessämme on tällaisia kynsinauhoja.
Loukkaantuminen on nimittäin eri asia, kuin katkeruus ja kauna.
Ei vielä vihaa ketään, mutta on vähän nyrpeä.
Joku teki sinulle jotain. Et ehkä sulkenut heitä elämästäsi, mutta -
välissänne on jotain...
Ehkä näitä tapauksia tulee useampia. Lopulta ne alkavat -
vaikuttaa Jumala-suhteeseesi.
Jeesus loukkasi ihmisiä. Hän sanoi olevansa kompastuskivi.
Sana loukkaus voi tarkoittaa kiveä, johon kompastutaan.
Kun loukkaannumme, kaadumme maahan ja matkamme ei enää edisty.
Sanokaa perässäni: "Kun loukkaannun, en edisty hengellisesti."
On huolehdittava näistä asioista, jotta hengellinen kasvumme jatkuu.
Sana loukkaantuminen tulee kreikan sanasta skandalon. Se oli ansassa -
se osa, josta syötti roikkui, ja sai houkuteltua uhrin sisään.
Kaikki mahdollisuudet loukkaantua ovat paholaisen syöttejä, jolla -
meitä houkutellaan ansaan, ettei meistä tulisi sellaisia, -
kuin Jumala haluaa. Valitettavasti on olemassa enemmän vihaisia -
kristittyjä kuin heitä, jotka ovat rauhassa muiden kanssa.
Käsite "vihainen kristitty" sotii jo itseään vastaan. Sitä ei ole.
Kristityn pitäisi olla täynnä rakkautta ja anteeksiantoa.
Ei saisi helposti loukkaantua ja pitäisi uskoa toisista parasta.
Ei auta vain käydä kirkossa sunnuntaisin, jos ei muutosta tapahdu.
Tämä asia on uskottava ja laitettava se toimintaan.
Loukkaantua voi monista asioista. Jumalaankin voi loukkaantua.
Voit loukkaantua kauppaan, joka ei korvannut viallista ostosta.
Voit loukkaantua, jos sinua ei kohdella oikein työssäsi.
Monella avioparilla on keskinäistä riitaa.
Raamattu sanoo, että riitaisan kodin lapset kapinoivat.
Eikö ole mielenkiintoista?
Missä on riitaa, on kaikkea muutakin pahan hengen aiheuttamaa pahaa.
Uskon, että Jumala haluaa siunata lahjasi ja palauttaa sen sinulle.
Riitaisuus kodissasi voi vaikuttaa saamaasi siunaukseen.
On tärkeää, että elämme rauhassa ja hoidamme pienetkin asiat.
Tänään haluan puhua tietystä loukkaantumisen alueesta.
Et ole ehkä ajatellut sitä, mutta oletko loukkaantunut itseesi?
"Mitä ihmettä tarkoitat?"
Sinulla ei ole rauhaa tai iloa, mitä Jumala sinulle haluaa.
Tulen mainitsemaan joitain tapoja, joilla loukkaamme itseämme.
Joillekin tämä on tarpeeseen.
Itseään voi loukata kun ei kunnioita omaatuntoansa.
Se on Jumalan antama elin ja toimii hengessä, ei sielussa tai ruumiissa
Se on hengen toiminto.
Siellä saamme ilmestyksiä Jumalalta.
Omatunto kertoo, jos jokin ei ole kunnossa.
Se voi myös vahvistaa, että kaikki on kunnossa.
Omatunto on hengen toiminto.
Se on joko samaa mieltä tai eri mieltä tekojemme kanssa.
Joillain voi olla yliherkkä omatunto, kuten minulla oli ennen.
Tunsin syyllisyyttä kaikesta, myös siitä, etten tuntenut syyllisyyttä.
Kun Jumala alkoi vapauttaa minua, -
niin tuntui pahalta, koska ei tuntunut pahalta.
Minua hyväksikäytettiin kotona ja tunsin syyllisyyttä vaikka mistä.
Omatuntoni ei toiminut oikein.
Jumalan sana parantaa.
Kun alkaa tuntea sanaa, niin tietää mikä on todella oikein tai väärin.
Omatunto toimii Pyhän Hengen kanssa pitääkseen meidät pois ongelmista.
Kiitän Jumalaa, että minulla on terve omatunto.
Ei ole kyse siitä, että omatunto syyttää.
Jumala ei halua meidän olevan syyllistyneitä.
Room 8:1 sanoo: "Mikään kadotustuomio ei siis kohtaa niitä, -
jotka ovat Kristuksessa Jeesuksessa."
Kun synnit on saatu anteeksi, syyllisyyskin on siirretty pois.
Omatunto silti säilyy. Tiedän, kun puhun jotain mitä ei pitäisi.
Tiedän, kun meinaan tuhlata rahaa johonkin turhaan.
Tiedän, kun käyttäydyn sopimattomasti.
Tiedän, kun viisastelen miehelleni.
En tarvitse siihen saarnaa enkeliltä.
Se tietoisuus tulee sisältä.
Sinulla on sama juttu. Ongelma on siinä, että mitä enemmän -
vaiennamme omaatuntoamme, sitä helpompaa se on. Se on vaarallista.
Jumala antoi sen meille pitääkseen meidät pois ongelmista.
Miten paljon parempaa elämä olisi, jos kunnioittaisimme omaatuntoa.
Jos omatunto sanoo "ei", niin meidänkin pitää sanoa "ei".
Jos omatunto sanoo "kyllä", niin meidänkin pitää sanoa "kyllä".
Ehkä joku haluaa meidän tekevän jotain, joka ei tunnu hyvältä.
Omatuntomme ei hyväksy sitä.
Ei sitä tarvitse edes selittää. Voi vain sanoa, ettei se tunnu hyvältä.
"En tuomitse teitä. Jumala saa johtaa teitä, mutta hän ei halua, -
minun tekevän sitä, joten en tee.
Teidän ei tarvitse ymmärtää. Eikä haittaa, vaikka suututte.
Annan omantuntoni johtaa minua."
Puhutaan synnistä. Mikä hieno aihe.
Seurakunnissa ei puhuta enää tarpeeksi synnistä.
Synnistä on tullut ongelma.
Mutta Jeesus kutsui sitä synniksi, joten meidänkin pitäisi.
Hän tuli vapauttamaan meidät synnin tyranniasta.
Synti ei ole isäntäsi, jos olet uudestisyntynyt, -
ellet anna sille sellaista asemaa, mihin sillä ei ole oikeutta.
Monet eivät tunne oikeuksiaan, joten he elävät tyrannian alla.
Oikeudet otetaan meiltä pois, kun emme tunne niitä.
Meille pitää opettaa oikeutemme.
Samoin pitää tietää ketä olemme Kristuksessa, -
mistä meidät on vapautettu ja -
että paholaisella ei ole muuta oikeutta sinuun, kuin se, minkä annat.
Meidän on noustava näitä asioita vastaan. On sanottava: -
"Ei. En enää anna periksi. Jumala, tarvitsen apuasi ja vahvistustasi."
Älä koskaan astu ulos talostasi, -
pyytämättä Jumalaa vahvistamaan ja auttamaan sinua -
ja käyttäytymään oikealla tavalla.
Sanonpa uudestaan. Älä koskaan astu ulos talostasi, sanomatta: -
"Tarvitsen sinua Jumala. Tarvitsen voimaasi."
Ef 3:16 sanoo: "Rukoilen, että hän sanomattomassa kirkkaudessaan -
hengellään vahvistaisi ja voimis- taisi teidän sisäistä olemustanne."
Minä ainakin tarvitsen paljon Pyhää Henkeä sisimpääni.
Onko täällä muitakin, joilla on sama tarve?
En halua kuulostaa ylihengelliseltä, mutta kerron jotain itsestäni.
Minulla on aamuisin tapana tehdä näin.
Ensimmäiseksi sanon: "Jumala, tarvitsen sinua.
Auta kaikessa, mitä tänään tulee eteen.
Pyydän armoasi."
Sitten tunnustan: "Rakastan sinua Herra. Rakastan elämääni. -
Rakastan itseäni ja muita ihmisiä. Jeesuksen nimessä."
Ei kestä kuin hetken, mutta se on hyvä tapa aloittaa päivä.
Aamen?
En yritä olla ylihengellinen. Annan vain esimerkin, että -
meidän on tiedettävä, mitä emme ole ilman Jumalaa.
Ilman häntä emme ole mitään, emmekä voi tehdä mitään.
On myös ymmärrettävä, että kun uskomme Kristukseen, -
meillä on voimaa ja valtaa, mitä meidän on harjoitettava.
Ellemme käytä sitä, niin paholainen tallaa meidät jalkoihinsa.
Hän on jalkojemme alla ja siellä hänet on pidettävä.
Olemme pää emmekä häntä ja yllä emmekä alla.
Ei tarvitse olla alistettuja, jos tiedämme asemamme Kristuksessa.
Haluan, että edes joku suuttuu synnille ja sanoo: "Nyt riitti.
Et ole isäntäni. Et hallitse minua enää. Kuolin, kun Kristus kuoli.
Nousin ylös hänen kanssaan. Istun Jumalan oikealla puolella -
Kristuksessa Jeesuksessa. Synti ei hallitse minua."
Tarvittaessa sano se mennessäsi tekemään syntiä.
On tiedettävä, kuka on sisimmässään. Lopulta se näkyy ulos.
Jumala tekee sisimmässämme työtä.
Hän antaa meille uuden sydämen ja uuden tahdon.
Sinä haluat tehdä oikein. Et olisi täällä muuten.
Jotkut parkkeerasivat noin parin kilometrin päähän ja kävelivät tänne.
Ei sellaista tehdä, ellei olla vakavissaan Jumalan kanssa.
Mitä enemmän oppii siitä, kuka on ja mitä oikeuksia omaa, -
alkaa puolustaa itseään ja näkee muutoksia elämässään.
Olet pää etkä häntä, eikä sinun tarvitse olla alistettuna.
Matt 18:8-9 sanotaan: -
"- jos silmäsi viettelee sinua, repäise se irti -"
"Jos kätesi ... viettelee sinua, hakkaa se poikki -"
Eikö ole väkivaltaista?
"Jos kätesi tai jalkasi viettelee, hakkaa se poikki ja heitä pois."
"Onhan parempi, että rampana pääset sisälle elämään, -
kuin että sinut kädet ja jalat tallella heitetään ikuiseen tuleen."
Jeesus saarnasi suoraan, rohkeasti ja aggressiivisesti.
Luulemme, että on taputeltava päähän ja lirkuteltava, että -
tulevat uudestaan. Olen sitä mieltä, että -
ellen saarnaa Jumalan tahdon mukaan, niin en tule mielelläni -
seisomaan Jumalan edessä tuomiolla.
Me, johtaja-asemassa olevat, emme aina tee muita onnellisiksi.
Kerromme totuuden, koska totuus vapauttaa.
Aamen?
Tiedän, ettei itseään voi vapauttaa synnin kahleista.
Se on Jumala ja hänen armonsa.
Olen oppinut Jumalasta, että kun olen päättänyt omistaa sen, -
minkä vuoksi Jeesus kuoli, niin hengen maailmassa tapahtuu jotain.
Kun päätän, ettei paholainen saa hallita elämääni, -
niin jotain ihmeellistä tapahtuu.
Sisimmästäni nousee voima, Jumalan armo, -
eikä vihollinen voi enää hallita minua. Joskus se vaatii päättäväisyyttä.
Kol 3:2 sanoo: "Ajatelkaa sitä mikä on ylhäällä"
Joskus voi käskeä paholaista uuvuttamaan itsensä, koska -
en aio antaa periksi, enkä olla hiljaa, vaan omistaa sen, -
minkä Jeesus on luvannut. Ja aiot olla vapaa kahleista, -
enkä anna niiden hallita.
Toivottavasti ymmärrätte,-
koska haluan, että suututte Pyhässä Hengessä.
Meissä pitää nousta pyhä viha aina joskus.
Sen sijaan, että vain päivittelee ja surkuttelee asioita.
On sanottava: "En aio kestää tätä enää, paholainen!"
Ei Jeesus oikeasti käske repiä silmää irti tai hakata kättä poikki.
Hän haluaa sanoa, että jos elämässä on asioita, jotka vahingoittavat -
ja pitävät loitolla parhaista asioista,-
niitä asioita on käsiteltävä rajummin.
Matteus 11:12 sanoo: -
"Taivasten valtakunta on ollut murtautumassa esiin, -
ja jotkut yrittävät väkivalloin temmata sen itselleen."
Sana väkivalta tulee kahdesta kreikan sanasta.
Matt 11:12: "Johannes Kastajan päivistä asti -
taivasten valtakuntaa vastaan on hyökätty..." (suora kään.)
Tiesittekö, että Jumalan valtakuntaa vastaan hyökätään väkivalloin?
Nykyään kaikkialla hyökätään Jumalan valtakuntaa vastaan.
Paholainen vihaa Jumalan työtä ja on raivoissaan, koska hän tietää, -
että hänellä on vähän aikaa.
Ja jatkuu: "- ja väkivaltaiset miehet..." Olen väkivaltainen nainen.
"- väkivaltaiset miehet tempaavat sen itselleen (palkintona, jota -
tavoitellaan kiihkeästi ja suurin ponnistuksin.)"
Aamen!
Meidän on oltava rajumpia. Ajattelin yhtenä päivänä ruokaa.
Olen kyllästynyt siihen, että ruoka määräilee ihmisten elämää.
Olen kyllästynyt, että ruoka, josta pitäisi iloita, uhkaa ihmisiä.
Meillä on itsehillinnän hedelmä elämässämme.
Suutuin ruualle. En siihen, miten se tuottaa iloa, vaan että tämä -
kaunis Jumalan lahja yrittää hallita monen elämää.
Meidän ei pidä antaa kakkujen ja keksien pompotella itseämme!
Vai mitä?
On kai meistä parempaan?
Kai voimme katsoa kakkua ja olla syömättä sitä.
"Ei. Olen syönyt jo sinua tällä viikolla. En syö sinua.
Olen pää enkä häntä, yläpuolella enkä alapuolella.
Minulla on itsekuria. Minua ei voi hallita näin!"
Se on sanottava ääneen.
Entä jos katsoo jälkiruokaa ja sanoo: "Luuletko määrääväsi minua?
Et tule hallitsemaan elämääni."
Eikö vain?
Entä jos katsoo luottokortteja ja sanoo: "Nyt riitti.
Et aja minua syvemmälle velkoihin. Minun ei tarvitse ostaa kaikkea.
En aio maksaa jostain loppuelämääni, kun en edes tiedä missä se on.
En edes löydä sitä, vaikka pitäisi.
En usko valheita, että ei tarvitse maksaa mitään kuuteen vuoteen.
Ja kaikkea muuta pötyä..."
Tunnen olevani liekeissä.
Moniko on samaa mieltä?
Tämä on se pointti: Niin kauan, kuin kestää sitä, masentuu siitä, -
säälii itseään sen takia, valittaa, käy terapiassa sen vuoksi...
Eikä minulla sinänsä ole mitään sitä vastaan. Ei sekään ole väärin.
Ennemmin tai myöhemmin on otettava vastuuta elämästään -
ja sanoa: "Jumala, olet Jumalani ja minä voin olla vapaa!
En aio sietää tällaista enää."
Kasvoin veljeni kanssa samassa talossa, samojen vanhempien kanssa.
Meitä vahingoitettiin eri tavoin.
Isäni käytti minua seksuaalisesti hyväksi ja sitä seurasi -
henkinen vahingoittaminen.
Äitini eli pelossa, eikä osannut auttaa, joten hän ei puuttunut asiaan, -
mikä oli paha virhe ja se vaikutti huonosti hänen elämäänsä.
Veljeni kärsi eri tavalla. Hänellä ei ollut isää, joka seurasi harrastuksia, -
vaan opetti juomaan, kiroilemaan ja muuta väärää.
Veljeni liittyi 17-vuotiaana merijalkaväkeen.
Isä antoi luvan sille. Siellä hän oppi käyttämään huumeita.
Veljeni on 9 vuotta nuorempi minua, joten hän olisi nyt 61-vuotias.
Valitettavasti hän kuoli muutama vuosi sitten -
hylätyssä talossa Los Angelesissa.
Olimme yrittäneet auttaa häntä monta kertaa.
Hän asuikin luonamme pitkän aikaa, ja sai elämänsä kuntoon.
Mutta aina omillaan ollessaan, kun hänen piti ottaa itse vastuuta, -
hän teki aina vääriä valintoja ja toimi tunteittensa mukaan.
Hän haki aina hetkellistä lohdutusta huumeista tai viinasta.
Joka kerta.
Lopulta lähetimme hänet kuntoutus- keskukseen Los Angelesiin, -
koska koimme, ettei se tule toimimaan, että hän on luonamme.
Juttelimme paikallisen pastorin kanssa, joka lupasi auttaa.
Veljeni oli mukana ohjelmassa kuukauden, edistyi ja oli kuivilla.
Hän oli putkimies ja oli alkanut tienata sillä vähän.
Kuukauden päästä hän meni johtajan luo ja sanoi, -
että ohjelma oli hyvä ja hän kiitti avusta, mutta se ei ollut häntä varten.
Hän halusi heidän vievän hänet sairaalalle saamaan pillereitä.
Vähän ajan päästä hän kuoli hylätyssä talossa.
Miten niin voi tapahtua? Täällä minä saarnaan evankeliumia -
ympäri maailmaa ja nautin täysin siemauksin elämästäni.
Olen nähnyt Jumalan lupausten täyttyvän.
Olenko Jumalan etuoikeutettu lempilapsi toisin kuin veljeni?
Uskon, että Jumalan lupaukset kuuluvat kaikille, jotka tahtovat.
Sinulla voi olla kaikkea, mitä Jumala haluaa sinulla olevan.
Minä taistelin sen puolesta, veljeni ei.
Käytin väkivaltaa elämäni kahleita kohtaan.
Ei voi vain antaa periksi.
"Toivoisin olevani siunattu.
Kun vain ei olisi kiusauksia."
Muistan toivoneeni, että paholainen vain jättäisi minut rauhaan.
Oivallus: Paholainen ei tule jättämään sinua rauhaan.
Ei nyt, eikä koskaan. On opittava kuka on Kristuksessa ja sanottava: -
"Paholainen, väisty Jeesuksen nimessä.
Et tule hallitsemaan elämääni." Aamen?
Muistan, kun Jumala sanoi: "Voit olla säälittävä tai voimallinen.
Et molempia." Joillekin läpimurto tulee sen kautta, -
että on väkivaltainen itsesääliä kohtaan.
Kun paholainen kutsuu säälijuhliin, huuda -
"Ei, olen tuhlannut tarpeeksi aikaa itsesäälissä.
Olen Jumalan siunaama, enkä aio sääliä itseäni."
Muistan, kun Jumala alkoi näyttää, miten voidaan iloita arjesta.
En tiennyt sen olevan mahdollista.
Luulin, että pitäisi tehdä jotain erityistä koko ajan.
Ehkä palkkapäivästä saattoi nauttia mutta ei muista arkipäivistä.
Lomista ehkä pystyi nauttimaan, mutta sitten oli taas kurjaa, -
taas piti tehdä töitä 50 viikkoa, ennen seuraavaa lomaa.
En tiennyt, että kaupassa- käynnistä pystyi nauttimaan.
Ymmärrätkö, että sinulle on annettu voima nauttia pienistä, -
yksinkertaisista asioista, jotka muista tuntuvat tylsiltä.
Voit nauttia kaikesta, koska Jumala on sisimmässäsi ja hän on ilo.
On tärkeää tuntea arvonsa Jumalan lapsena ja kulkea -
Jumalan antamassa vallassa. Älä loukkaa itseäsi.
Älä salli sisimpääsi sotaa paholaisen tuomitsevien ajatuksien takia.
Tarjoamme opetus-cd:tä "8 tapaa elää ilman ristiriitoja".
Lisäksi saat kirjan "Vähennä minut rakastamaan".
Tärkeintä on vaeltaa rakkaudessa.
Siihen kuuluu itsensä rakastaminen.
Uskon sinun nauttivan näistä opetuksista.
Opi, kuinka voi iloita rauhasta ja rakkaudesta -
jopa vaikeimmissa ihmissuhteissa Joycen opetussarjan avulla.
Saat lisäksi kirjan "Vähennä minut rakastamaan"
Tilaa ruudussa näkyvien tietojen avulla.
Tulossa ensi viikolla.
Haluan teidän muistavan tarinan minusta ja veljestäni.
Kaksi ihmistä. Kasvaneet samassa talossa. Samat mahdollisuudet.
Toinen kuoli hylätyssä talossa. Toinen julistaa evankeliumia.
Tuntuuko joskus, että Jumala on vihainen sinulle?
Tämä on ongelma sekä seura- kunnassa, että sen ulkopuolella.
Jumalan rakkauden ymmärtäminen vapauttaa syyllisyydestä.
Monet juoksevat Jumalaa pakoon.
Päätä, ettet elä enää päivääkään pelossa.
Tiedä, että Jumala ei ole sinulle vihainen.
Uusi kirja Joycelta.
Teknikot arvioivat nettisivujemme parhaita piirteitä:
Voit katsoa viikon jaksot jo ennen kuin ne tulevat tv:stä.
Aika siistiä!
Totta. Viikon jaksot nettisivulla jo ennen kuin ne tulevat tv:stä.
Tutustu tähän ja muihin toimintoihin joycemeyer.org -sivulla.
Suomennos: Kirsi Rantala
Ohjelman kustansivat Joyce Meyerin tukijat.