Ohjelman kustantavat Joyce Meyer Ministries -työn tukijat.
Kun teemme hyvää, niin kuin meidän tuleekin, -
emme tee hyviä tekoja saadaksemme Jumalalta jotakin.
Kaikki Häneltä saatu on tullut ilmaisena lahjana ja armosta.
Emme ansaitse noita lahjoja, joten kaikki mitä teemme -
tulee tehdä kiitollisuudesta Häntä kohtaan -
ja kirkastaaksemme Jumalan nimeä.
Elääksemme elämäämme jonka Jumalan Poika on antanut.
Ei saadaksemme vaan antaaksemme.
ILOA ARKEEN - JOYCE MEYER Suorittamisen ajattelutapa. 1/2
Tänään puhun suorittamiskeskeisestä ajattelutavasta.
Kuinka onnettomia olemmekaan, jos ajattelemme, -
mitä kaikkea Hän on tehnyt hyväksemme ja -
että suhteemme Häneen perustuu vain suorittamiseen.
Jopa meidän parhaat hyvät tekomme eivät ole kovinkaan kummoisia.
Ei tarvita muuta, -
kuin että kerran toivoo jonkun näkevä hyvät tekomme kiitoksen toivossa, -
se pilaa heti kaiken.
Vain yksi pieni vääränlainen motiivi tekojen takana.
Haluat kyllä auttaa jotakin ihmistä, -
mutta haluat saada siitä myös jotakin itsellesi.
Kaikkein parhainkaan hyvä teko ei ole tarpeeksi pyhä tai vanhurskas -
kelvatakseen Jumalalle jonkinlaisena korvauksena virheistämme, -
joilla voisimme ansaita jotakin Häneltä.
Aivan kaikki mitä Jumala tekee vuoksemme, -
Hän tekee sen johdosta kuka Hän on.
Ei hyvien tekojemme vuoksi.
Jumala tekee kaiken, koska HÄN on hyvä, emmekä me.
Jumala on hyvä ja tekee kaiken hyvyytensä takia.
Meissä on hyvyyttä, mutta sekin on Jumalan lahja.
Jos olemme hyviä ja teemme hyviä tekoja, -
ne ilmentävä Jumalan toimintaa elämässämme.
Emmekä me saa siitä kiitosta. Kiitos kaikesta kuuluu Jumalalle.
Opetuslapset sanoivat Jeesusta hyväksi ja Hän vastasi -
inhimillisenä ihmisenä: "Miksi te sanotte Minua hyväksi."
Ainoastaan Jumala on hyvä. Itse Jeesus ei mieltänyt itseään hyväksi
Ei tule ajatella pahaa itsestään.
Sanonkin olevani "kaikkea, enkä mitään."
Kaikkea Kristuksessa, enkä mitään itsessäni.
Ilman Häntä emme voi mitään.
Mutta Hänen kauttansa... pitäkää varanne maailma!
Me saamme aikaan mahtavia juttuja.
Joku on sanonut hyvin osuvasti. "Jää nähtäväksi mitä Jumala tekee -
ihmisen kautta, joka antaa Hänelle kaiken kunnian!" Kaiken kunnian.
Kun yritämme tehdä hyvää, teemmekö sen näyttääksemme?
En tarkoita mitään teatteriesitystä vaan tekojamme yleensä.
Ymmärretään, että Raamattu kehottaa tekemään hyvää.
Huolehtimaan toisistamme ja olemaan siunaukseksi toisillemme.
Meitä kehotetaan lukemaan ja tutkimaan Raamattua rukoillen.
Viettämään aikaa Jumalan seurassa. Tehkäämme kaikkea tuota.
Kun teemme hyviä töitä, emme tee niitä Jumalalle.
Jumala ei tarvitse mitään.
Häntä ei auta Raamatunlukuni, vaan se auttaa minua.
Ei tule luulla, että kun luen pari kolme raamatunjaetta, -
ja rukoilen puolisen tuntia, niin nyt Jumala antaa papukaijamerkin.
Nyt minun kuuluu saada enemmän rukousvastauksia ja siunauksia.
Jumalalle ei noita tekoja tarvitse tehdä. Minä niitä tarvitsen.
Rukoilen, koska tarvitsen rukousta.
Kuka jättää rukoilematta, jos vain ymmärtää voivansa lähestyä -
rohkeasti Jumalan valtaistuinta? Voi lähestyä armollista Jumalaa.
Ei vain antamaan syntejä anteeksi, vaan pitämään huolta kaikesta.
Kuka ei tutkisi Raamattua haluten oppia, -
kuinka saada itselleen elämisen arvoinen elämä?
Jos ostamasi laite ei toimikaan kotona, haet apua ohjekirjasta.
Samoin jos elämäsi ei toimi, tässä on sinulle ohjekirja.
Löydät vian hyvin nopeasti.
Tämä Raamattu on kirjaimellisesti ohjekirja elämää varten.
Tämän avulla saa tarkoituksellisen elämän.
Haluan nyt tarkentaa kaikille.
Kun teemme hyviä tekoja, kuten meidän tulee, -
emme tee niitä saadaksemme jotakin Jumalalta.
Saamme kaiken ilmaiseksi Hänen armosta.
Emme voi ansaita noita lahjoja.
Teemme kaiken siksi, että Jumala on tehnyt niin paljon vuoksemme.
Kiitollisuudesta ja halusta kirkastaa Hänen nimeään.
Elääksemme Hänen Poikansa kuole- malla ostettua ja maksettua elämää.
Ei saadaksemme vaan antaaksemme.
Suurin virhe on joutua suorituskeskeiseen, -
saamiseen keskittyvään oravanpyörään.
Silloin ajattelemme, että joka kerta kun emme toimi oikein, -
emme voi saada mitään Jumalalta.
Jumala on mielistynyt sinuun niin kauan kun vain uskot Häneen.
Entäpä tuo oravanpyörä? Minulla on kokonainen osio siitä.
Luen siitä teille. Onko mielessäsi ajatus: -
"Olen velkaa, eli suoritan."
Eikä kyse ole fyysisestä suorittamisesta.
"En pärjännyt eilen kovin hyvin, joten tänään on yritettävä enemmän.
Tänään nousen aikaisin ja yritän tosissani. Luen enemmän Raamattua.
Teen hyviä töitä ja olen tarkkana siinä mitä puhun.
Voi että, Jumala tulee olemaan tyytyväinen!"
Ei se niin mene! Jos luulee saavansa siunauksia, koska ansaitsee ne,-
sekään ei mene niin.
"Joka aamu herätessäni, minusta tuntui, -
että piti maksaa kaikista tekemistäni synneistä ja virheistäni.
Suunnittelin, miten pääsen hyvillä teoilla Jumalan mielisuosioon.
Seurakunnassa opetettiin pelastumisesta armosta, eikä teoista.
Sanoin uskovani sen, mutta en soveltanut sitä omaan elämääni.
Tein paljon asioita oikein, mutta virheeni olivat moninkertaiset.
Jokaisena päivänä olin taas velkaa.
Illan tullen olin fyysisesti sekä henkisesti täysin uuvuksissa.
Olin yrittänyt niin kovasti miellyttää Jumalaa, että olin ärtynyt -
ja kanssani oli vaikeaa tulla toimeen. Tuntuuko tutulta?
Matt. 11:28-30 on kaunis kohta.
"Tulkaa minun tyköni...Ihana kutsu Jumalan Sanassa.
...kaikki työtätekeväiset ja raskautetut, -
niin minä annan teille levon."
[helpotan, vapautan ja virkistän sinun sielusi.]
"Ottakaa minun ikeeni päällenne ja oppikaa minusta, sillä minä olen -
hiljainen ja nöyrä sydämeltä; niin te löydätte levon sieluillenne."
[minä vapautan ja virkistän teidän sielunne siunatulla rauhalla.]
Ottakaa minun ikeeni, sillä minun ikeeni on sovelias -
ja minun kuormani on keveä."
Jumalan kanssa on helppo tulla toimeen.
Joka aamu meillä on uusi armo jos eilinen on käytetty loppuun.
Saame joka päivä lisää, koska Hän on armollinen, hyvä ja rakastava, -
kärsivällinen ja pitkämielinen.
Miksi antautuisimme paholaisen valheelle, -
että Jumala vihastuu virheistämme?
Nyt mietin miksi elin vuosia onnettomana aivan turhaan.
Rukoilen sydämestäni, että Jumala käyttää kirjaani ja tätä opetusta -
vapauttaakseen sadat ja tuhannet ihmiset -
tuosta suorituskeskeisestä oravanpyörästä.
Väsymykseen asti juoksemme sitä samaa oravanpyörää.
Jatkaen sitä samaa yhä uudelleen. Haluan, että rauhoitut Jumalassa.
Lopeta hyvien ja huonojen tekojen laskeminen.
Menet vain yksinkertaisesti Hänen luokseen! Aamen.
H.A. Ironside on kirjoittanut monia kirjoja ja on hyvä opettaja.
Hän sanoo, että löydämme Matt.11:28:30 jakeista -
kahdenlaista rauhaa. Kaksikertaisen rauhan.
Ensinnäkin omantunnonrauhan.
Voimme omata rauhan silloinkin kun teemme syntiä, -
koska tiedämme saavamme anteeksi Jumalalta katuessamme.
Tuo omantunnonrauha on ihana tunne.
Syyllisyyden tyynyllä on vaikeaa nukkua.
Käydä levolle tietäen, että on sotkenut aivan kaiken ja -
eikä osaa vastaanottaa Jumala hyvyyttä ja anteeksiantoa.
Todellakin kova päänalunen.
Olen kiitollinen Hänen armostaan, hyvyydestään ja anteeksiannosta.
Sanan mukaan olen kuollut synnille ja minä voin voittaa sen.
Synnittömäksi en tule.
Tulen tekemään virheitä, mutta voin kehittyä, samoin kuin sinäkin.
Meidän ei tarvitse jäädä samanlaisiksi vaan voimme muuttua.
Samoja asioita ei tarvitse toistaa yhä uudelleen.
Onko jollakin joku ylipääsemätön asia? Äksyily, tai riippuvuus.
Niistä asioista voi päästä yli, eikä niihin ole pakko jäädä kiinni.
Meidän ei tule vain laulaa voitto- lauluja, vaan me olemme voittajia.
Enemmän kuin voittajia Kristuksessa.
Ei tule koskaan ajatella, että jokin asia olisi ylitsepääsemätön.
Se on paholaisen valhe.
Jumala on ainoa muuttumaton.
Me pystymme muuttumaan, -
ihmiset ympärillämme, olosuhteemme ja tavat voivat muuttua.
Synti ei ole kuollut. Se voi hyvin maapallollamme.
Mutta me olemme kuolleet synnille.
Uudestisyntynyt ihminen ei halua tehdä syntiä.
Mitä enemmän sen uskoo, voi sanoa: "Olen kuollut synnille."
Muistan kun melkein pelkäsin nousta ylös aamulla, koska tiesin -
kaikki alueet, jotka eivät olleet kunnossa elämässäni.
Ei menisi kauan hereillä ennen kuin joku saisi minut suuttumaan.
Loukkaisi minua ja sanoisi jotakin väärää. Tiedättekö tunteen?
Nykyään en ole huolissani. Tiedän olevani kuollut synnille.
Pahan paikan tullen voin rukoilla Jumalaa ja tiedän voittavani.
Noita "täydellisen täydellisiä" päiviä ei ole vielä monta, -
mutta en enää kyllä laskekaan!
Sitten toisenlainen lepo joka on luvattu meille Matt.11 luvussa.
Tuossa levossa löydämme rauhan, joka on kaikkea ymmärrystä ylempi.
Kun olosuhteemme ovat kurjat -
ne huolestuttavat, harmittavat ja tekevät meidät pelokkaiksi, -
me emme tunne noita tunteita.
Koska tiedämme rehellisesti sanoen, että ongelmat kuuluvat elämään.
Ne tuntuvat vaikeilta, koska huolehdimme, -
mietimme niitä ja yritämme ymmärtää.
Meidän tulee tehdä Raamatun mukaan ja täyttää Kristuksen tahto.
Tee mitä voit ja jätä asia. Heitä huolesi ja Jumala huolehtii.
Minulla on tässä päiväkirjani tälle vuodelle.
Olen pitänyt kirjaa melkein koko 37 vuotta kestänee palvelutyöni ajan.
Näitä kirjoja on jo iso pino.
Kirjoitan joka aamu jotakin.
Opetusmateriaalia saadakseni -
päätin pitää kirjaa kaikesta tapahtuneesta.
Asioista, jotka olivat ärsyttäviä.
Taistelut, paineet ja odottamattomat ongelmat.
Näin tässä lukee: "Kirjoitan ylös asioita, joita en suunnitellut.
Ne keskeyttivät minun suunnitelmani ja aikatauluni.
Päätin suhtautua kaikkeen hyvällä asenteella.
Näyttää ihmisille, että näitä juttuja tapahtuu meille kaikille.
Halusin kirjata näitä ylös ettette luule niiden tapahtuvan vain teille.
Ettei kukaan luule, että meille täällä lavalla olisi sen helpompaa.
Jokaisen elämässä sattuu ja tapahtuu.
Syy miksi kaikki on niin vaikeaa johtuu asenteestamme.
Matt.11:sa Jumala lupaa meille rau- han, joka ylittää kaiken ymmärryksen.
Hän sanoo: "Tulkaa minun tyköni ja minä annan teille levon."
Sielu on päästettävä lomalle!
Itse voit lomailla ja maata auringossa, mutta sinun sielusi ei.
Otat lomaa jotta voi ajatella kaikkia ongelmiasi.
"Pidän vapaapäivän ja mietin mistä oikein on kyse." Tosi lomailua!
Palaat töihin väsyneempänä kuin olit ennen lomaasi. Aamen?
Eli, sielun on päästävä lomalle.
Nykyään teen paljon vaikka saankin apua, eli en niinkään minä yksin.
Joka tapauksessa minulla on paljon vastuuta maailmankattavassa -
palvelutyössä. Nyt teen työtäni lomaillen!
Nyt te katsotte kummallisesti!
En puhu rannalla makaamisesta.
Vain minun sieluni on lomalla.
Kun seison tässä tunnen itseni täysin vapaaksi.
En kanna huolta siitä, mitä te ajattelette minusta.
Mitä muutakaan voi olla kuin oma itsensä?
Kun mietimme mitä kaikki ajattelevat, mitä tekevät tai eivät...
Yhtäkkiä menetämme rauhamme. Kun olemme juurtuneet siihen, -
keitä olemme Kristuksessa ja että Hän rakastaa meitä, -
muiden mielipiteillä ei ole enää niin paljon väliä.
42:ssa päivässä, kirjoitin tätä kuusi viikkoa, tapahtui 34 asiaa.
34 juttua 42:ssa päivässä. Tuona aikana oli vain muutama päivä, -
jotka menivät niin kuin olin suunnitellut. Yritän opettaa teitä.
Haluatteko kuulla mitä tapahtui?
Ensimmäinen juttu tapahtui, kun satutin selkäni kuntosalilla.
"Ilmankostuttimen vesi roiskui pöydälleni ja pilasi pinnan.
Minulta katkesi kynsi, joka ei ehkä kuulosta kovin vakavalta.
Ranteeni nyrjähti, unohdin matkatavaroita lentokoneeseen."
Äitini on 89 ja tätini 86 vuotiaita.
Päävastuu heistä on minulla.
Kumpikin on nyt vanhustentalossa.
He eivät kykene tekemään paljonkaan.
Minulle tulee usein soittoja, kun jotakin sattuu.
"Anne Marie putosi tuolista ja äitisi putosi sängystä."
Jompikumpi pitää viedä sairaalaan ja hakea sieltä. Jotakin tulee aina.
"Hoitokodista soitettiin kahdesti, selkäni ja käteni on kipeä.
Käsi sattui kun venytin selkääni."
"Läikytin punaista energiajuomaa valkoiselle sohvalle.
Dave löi golfpallon ikkunan läpi."
Tiedättekö nuo tuolit joilla voi istua tai nojata kuin tyynyihin?
En pitänyt siitä, mutta Dave piti. Se oli hänen sänkynsä vieressä.
Heräsin eräänä yönä ja tuo tuoli oli kyljellään lattialla.
En tunnistanut sitä pimeässä, -
mutta näytti kuin Dave olisi maannut lattialla käsi pystyssä.
Aloin puhutella häntä.
"Dave, mitä teet? Mikä kättäsi vaivaa? Dave, herää!"
Ravistelin sitä ja huomasin puhuneeni tyynylle.
Dave oli aivan jossain muualla.
"Minun piti ostaa uusi patja ja sohva, joihin ei ollut varaa."
Tässä lisää: "Varpaani tarttui alusvaatteisiini...
Pikkuvarpaan jänne venähti.
Vaate jäi kahden varpaan väliin ja jouduin hyppimään ympäriinsä!
Varvas muuttui sinipunaiseksi... Yhtä sekoilua.
"Asiat pahenevat tätini suhteen. Oli pakkoa kertoa hänelle, -
ettei hän voisi enää ajaa autoa. Jouduin ostamaan äidilleni TV:n.
"Täytyi kertoa tädille, että hän joutuu hoitokotiin."
Tämä on kaiken huippu, todella noloa ja häpeällistä: -
"Olin kylpylässä, toisessa kaupungis- sa, melko hienossa hotellissa.
Otin kasvohoidon.
Sain kivan kylpytakin ja minun oli määrä laittaa vaatteeni säilytykseen
Hoidon jälkeen voi pukeutua ja lähteä kotiin
Menin pukeutumaan ja en löytänyt housujani.
Etsin niitä ja mietin mitä nyt teen
Panin kylpytakin vaatteiden päälle ja lähdin etsimään housujani.
Ei löytynyt, eli housut hukassa!"
Ilman housuja tässä hienossa hotellissa Utahissa.
Minun piti mennä vastaanottoon tietäen, että kaikki tunsivat!
En ollut vain joku höpsö nainen, joka ei osaa huolehtia tavaroistaan.
Sanoin, että minulla on pieni ongelma, en löydä housujani.
Lopulta sain mennä lahjapuotiin ja antoivat minulle housut.
Olin todella nolona, kun he lopulta löysivät ne housut.
Ne olivat varauskirjan alla taiteltuina koko ajan.
En pannut niitä kaappiin ja joku löysi ne ja otti talteen.
"Äitini uudet 350 dollaria maksaneet silmälasit hävisivät.
Hän oli heittänyt ne roskiin.
Vesi oli katkaistu päiväksi ja tädille tuli vyöruusu silmään.
Työpaikalla tapahtui jotakin odottamatonta.
Davelle tehtiin selkäleikkaus ja -
Marie-tädille joutui sairaalaan keuhkokuumeen takia.
Lähdimme Indonesiaan - joka on tosi pitkän matkan päässä, -
42 tuntia ja seitsemän päivää lentämistä. Siellä oli tulva.
Palasin kotiin ja kolme tuntia sen jälkeen piti hakea täti sairaalasta.
Tietokoneet sulkeutuivat kahdeksi päiväksi, puhelimet päivän ajaksi.
Potkaisin varpaani tuolinjalkaan, onneksi en sitä kipeä varvasta."
Ymmärrätte varmaan.En aio edes lukea loppuun. Vatsaflunssaa ja...
Tämä juuri on niin kaunista Matt.11 luvussa: -
Jos en olisi kirjannut näitä ylös, en muistaisi yhtäkään ongelmaa!
Ne olivat kaikki poistuneet muististani, pyyhitty pois!
Tiedättekö miksi? Jokaisen tapahtuman sain jättää Jumalalle.
Hän antoi minulle voiman hoitaa jokaisen kohtaamani ongelman.
Jumala antaa voiman jokaisena päivänä tehdä mitä eteen tulee!
Jumalan rakkaus ei perustu hyvään suoritukseen. Hyvä uutinen.
Ei ole väliä miten pettynyt on itseensä tai miten vihainen on -
muista, että Jumala ei ole vihainen sinulle.
Kirjani kertoo siitä asiasta.
Onko Jumala vihainen? - Oloni oli aina onneton.
Kelpaanko minä ja teinkö oikein?
Me kaikki teemme virheitä, mutta Jumala ei ole vihainen.
Joycen uusi kirja kertoo, että -
vaikka emme aina onnistu, Jumala silti rakastaa meitä.
Tilaa kirja ruudun tiedoin tai osoitteessa joycemeyer.org
"Lukiessani minusta tuntui hyvältä ja rauhalliselta."
Tietokone asiantuntijamme tekevät kovasti töitä kotisivujemme parissa.
Haluaako kukaan kahvia?
Katso mitä uutta löydät osoitteessa joycemeyer.org
Liikeneekö sinulta minuutti aikaa? Katsopa tätä...
Jumalalla on mahtavia asioita tarjolla sinua varten.
Sinulla on uskovana auktoriteetti Jeesuksessa Kristuksessa.
Luuk.10:19 sanoo: "Katso, minä olen antanut sinulle vallan -
tallata käärmeitä ja skorpioneja -
ja kaikkea vihollisen voimaa, eikä mikään ole teitä vahingoittava."
Jumalalla on siunauksia sinua varten ja hedelmälliseen elämään.
Hän haluaa sinulla olevan rauhaa ja iloa, mutta et voi omistaa -
voimaa, jos tunnet itsesääliä. Saat iloöljyä kun luovut tuhkasta.
Olet meille hyvin tärkeä.
Työmme ei olisi mahdollista ilman ystäviä ja kumppaneitamme.
Yhdessä ruokimme nälkäiset ja vaa- tetamme köyhät, vieden ilosanomaa.
Kotisivuillamme voi esittää rukouspyyntöjä, -
tutustua lisämateriaaliin ja kokouskalenteriin, -
ja liittyä kumppaniksemme.
Suomennos: Hilkka Sepponen
Ohjelman ovat kustantaneet Joyce Meyerin tukijat.