Järgnev saade on valminud tänu J.Meyeri teenistuspartnerite toele.
Kui me teeme häid tegusid, mida me peakski tegema,
siis me ei tee neid seetõttu, et saada midagi Jumalalt.
Sest kõik, mida me Temalt saame,
on juba nagunii tasuta and Tema armust,
mida me ei suuda kunagi välja teenida.
Nii et kõik, mida me teeme,
me teeme seda tänu sellele, mida Ta on meie heaks teinud;
tänutundest selle eest, mida Ta on meie heaks teinud,
igatsedes tuua Talle au ja elada elu, mille eest Jeesus suri.
Mitte selleks, et saada, vaid et anda.
IGAPÄEVAELU RÕÕMUD
Tahan rääkida täna saavutamiste mentaliteedist
ja sellest, kui õnnetuks see meid teeb,
kui arvame, et see, mida Jumal meie heaks teeb
või et meie suhe Temaga tugineb meie sooritusele ja saavutustele.
Esiteks: ka meie kõige paremad teod pole lõppeks just kõige paremad.
Sest kõik, mida head tehes tegema pead,
et kogu heategu ära rikkuda,
on loota kasvõi hetkekski, et keegi seda näeb
ja sind selle eest austab.
Piisab vaid ühest väikesest valest motiivist.
Jah sa teed head, sest tahad aidata kedagi,
kuid samas tahad sellest ka midagi endale saada.
Nii et isegi meie kõige, kõige paremad teod
ei ole piisavalt pühad ja õiged,
et olla vastuvõetavad Jumalale katmaks me erinevaid eksimusi
ja panna meid lootma, et väärime saada midagi Jumalalt.
Kõik, mida Jumal meie heaks teeb,
absoluutselt kõik, mida Ta teeb -
Ta teeb seda seetõttu, kes Tema on
ja mitte seetõttu, mida meie teeme.
Kõik, mida Jumal meie heaks teeb, on seetõttu, et Tema on hea,
mitte seetõttu, et meie oleme head.
Mõistate te?
Kõik, mida Jumal meie heaks teeb, on seetõttu, et Tema on hea,
mitte seetõttu, et meie oleme head.
Jah, ka meis on headust, kuid see on and Jumalalt.
Nii et, kui me oleme head ja teeme midagi head,
siis see on vaid peegeldus Jumala tööst meie eludes
ja meie ei saa selle eest mingit au.
Kogu au selle headuse eest peab kuuluma Jumalale.
Osad jüngrid kutsusid Jeesust heaks isandaks.
Ja isegi Jeesus - rääkides oma inimlikust loomusest,
ütles: "Miks te mind heaks peate?
On vaid üks, kes on hea ja see on Jumal."
Nii et isegi Jeesus, olles siin maa peal inimese kujul,
ei pidanud ennast heaks.
See ei tähenda seda, et peaksime halvustama end.
Mulle meeldib ikka öelda, et: "Olen kõik ja mitte midagi!"
Olen kõik Kristuses ja mitte midagi iseendas.
See on see, kuidas kogu lugu nägema peaksime.
Lahus Jumalast ei suuda me midagi;
ma pole keegi ilma Temata.
Kuid läbi Kristuse suudame me imelisi asju,
nii et vaata ette maailm!
Mulle väga meeldis kellegi ütlus:
"Me alles saame nägema,
mida Jumal suudab teha kõigi meeste ja naiste kaudu,
kes annavad Talle kogu au."
Kogu au.
Nii et kui meil tekkib kiusatus teha häid tegusid
ja selle läbi midagi saavutada.
Ma ei räägi siinkohal lihtsalt näitlemisest,
aga asjadest, mida ka päriselt teeme.
On oluline mõista, et me peame tegema häid tegusid.
Piibel õpetab meid olema tulvil headest tegudest.
Piibel õpetab meid panema tähele teisi
ja olema õnnistuseks.
Seda eriti oma usukaaslastele.
Meid õpetatakse lugema ja uurima Jumala Sõna,
palvetama ja veetma aega koos Jumalaga.
Need kõik on head asjad ja me peame ka tegema neid,
kuid kui me neid teeme, siis me ei tee neid Jumala heaks,
sest Jumal ei vaja midagi.
Ega Jumalal ole sellest kasu, kui ma oma Piiblit loen,
vaid ikka minul.
Seetõttu pole mul ka vaja arvata,
et kui ma ärkan hommikul vara ja loen Piiblist 3-4 peatükki
ning seejärel palvetan,
et ma osutan sellega Jumalale nagu mingi suure teene
ja saan taevasesse märkmikusse linnukese kirja,
arvates, et olen seeläbi väärt enamaid palvevastuseid,
suuremat soosingut ja õnnistusi.
Jumal ei vaja, et ma kõike seda teeks,
sest Temaga on kõik hästi.
Mina vajan seda.
Ma palvetan, sest see on vajalik mulle.
Ja kes ei tahaks palvetada, kui mõistad,
et sul on eesõigus minna julgusega armutrooni ette
ja mitte paluda vaid andestust oma pattudele,
aga leida ka lahendused igale vajadusele, mis sul on.
Kes ei tahaks seda teha?
Kes ei tahaks uurida Piiblit
ja saada teada, kuidas elada elamisväärset elu?
Kui sa ostad mingi asja, viid selle koju ja see ei tööta,
otsid sa juhised välja, et näha, mida sa valesti teed.
Kui su elu ei toimi, siis Piibel on sulle käsiraamatuks.
Ja see ei võta üldse kaua aega, et saada aru, mis on viltu.
See on sõna otseses mõttes elu tegevuskäsiraamat.
See on see, mille kaudu leida elu, mis on elamist väärt.
Seega, et kõik ikka asjast õigesti aru saaksid -
kui me teeme häid tegusid, mida me peamegi tegema,
siis me ei tee neid selleks, et saada midagi Jumalalt.
Sest kõik, mida me Jumalalt saame,
on Tema armust tasuta annina juba nagunii
ja me ei suuda seda kunagi ise välja teenida.
Nii et kõik, mida me teeme,
me teeme seda tänu sellele, mida Ta on teinud meie heaks
ja tänutundes selle eest, mida Ta on teinud meie heaks.
Me teeme seda, et tuua au Tema nimele
ja elada elu, mille eest Jeesus suri.
Mitte selleks, et midagi saada, vaid et anda.
Üks suurimaid vigu, mida me teha võime,
on astuda tegudele tugineva heakskiidu trenažöörile,
kus me arvame, et igakord, kui oleme midagi valesti teinud,
pole meil ka õigust Jumalalt midagi oodata,
sest me ei saa seda nagunii.
Jumalal on hea meel su üle seni, kuni usud Temasse.
Nüüd, kuidas on lood selle mainitud trenažööriga?
Olen kirjutanud selle kohta terve peatüki,
nii et las ma lugeda seda teile veidi.
On su mõtteviis selline:
"Olen pidevalt võlgu, mistõttu pean pidevalt rabama"?
Ma ei räägi siin rahalisest võlast, vaid mõtteviisist:
"Ma polnud eile just kõige tublim, nii et täna pean paremini käituma.
Tõusen kohe vara hommikul ja pingutan täiega.
Loen ja uurin Piiblit rohkem,
teen kohe uhkesti häid tegusid,
valvan hoolega oma suusõnu.
Sest siis on Jumal minuga ütlemata rahul ja õnnelik
ja ehk vastab siis ka mu palvetele."
See on üks suur jama.
Kui sa aga oled õnnistatud ja arvad,
et see on seetõttu, et sa seda vääridki,
siis ka see mõtteviis pole õige.
"Igal hommikul, kui ärkasin, oli mul tunne,
et pean tasuma kõigi eelmise päeva pattude ja eksimuste eest.
Nii et ma mõõtsin välja, kui tubli ma pean olema,
et teenida välja Jumala hea meel ja soosing.
Käisin tol ajal regulaarselt kirikus,
kus räägiti päästest armu ja mitte tegude läbi.
Ütlesin küll, et usun seda, kuid mu elus see ei peegeldunud.
Kuigi ma tegin ka õigeid asju, oli valesid asju siiski rohkem,
mis varjutasid neid õigeid asju.
Nii et järg oli ikka käest.
Uue päeva hakul tundsin end ikka võlglasena eelmise päeva eest
ning pidin uuesti astuma sellele trenažöörile.
Iga päeva lõpuks olin nii vaimselt, mentaalselt, füüsiliselt
kui emotsionaalselt täiesti kutu,
kuna püüdsin olla meelepärane Jumalale.
See aga muutis mind tujukaks
ja minuga oli raske ning üldse mitte nauditav läbi saada."
Kas keegi võib öelda, et samastab end sama looga?
Matteuse 11:28-30 on imeline kirjakoht
imelise kutsega Jumala Sõnas: "Tulge minu juurde kõik!"
"Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud,
ja mina annan teile hingamise!
Ma kergendan ja värskendan teie hinge.
Võtke enda peale minu ike ja õppige minult,
sest mina olen tasane ja südamelt alandlik
ja te leiate hingamist, kergendust, värskendust, taastumist ja rahu
oma hingedele.
sest minu ike on hea, kasulik ja mitte koormav, terav või rõhuv,
vaid mugav, armuline ja meeldiv
ja minu koorem on kerge!”
Ehk otse öelduna: Jumalaga on üsna lihtne läbi saada.
Päriselt ka! Jumalaga pole raske läbi saada.
Temaga on üsna lihtne läbi saada
ja Tal on igaks uueks päevaks suur hulk uut armu varuks me jaoks,
juhuks, kui me kasutasime juba eilse päeva portsu ära.
Tema arm on uus iga hommik.
Ta on armuline, lahke, hea, armastav, kannatlik ja pikameelne,
mistõttu miks peaksime siis laskma hingevaenlasel mässida end
tohutu suure hirmu sisse,
arvates, et igakord, kui eksime, on Jumal maruvihane me peale.
Oma elule tagasi vaadates mõtlen,
kuidas ma küll sain kulutada nii palju aastaid õnnetu olemisele,
Jumalast niimoodi arvates.
Seetõttu on mu siiras palve, et Jumal kasutaks mu raamatut
ja seal olevaid sõnumeid,
et vabastada sadu tuhandeid inimesi
sellelt saavutuste, läbikukkumiste, süü ja hukkamõistu trenažöörilt,
kuhu nad ikka ja jälle tagasi ronivad,
tehes seda jälle ja jälle ja jälle.
Ma igatsus on, et tunneksite end Jumala seltsis hästi.
Et te lõpetaksite arvepidamise selle üle,
mida te õigesti või valesti teete
ning lihtsalt tuleksite Tema juurde.
Aamen?
Harry A. Ironside on mees, kelle raamatuid olen palju lugenud
ja kes on võrratu piibliõpetaja.
Ta ütles Matteuse 11:28-30 kohta,
et me leiame neist salmides kahte sorti hingamist.
Kahekülgset hingamist.
Esmalt hingamise oma südametunnistuses.
Mis tähendab rahu omamist isegi siis, kui me teeme pattu,
sest me võime minna Jumala ette, parandada meelt ja teada,
et meile on andeks antud.
Rahu südametunnistuses on imeline, kas pole?
Pole hullemat patja, millele oma pea õhtul panna,
kui süütunde padi.
Heita magama ja teada, et oled kõik täiega tuksi keeranud
ja samas mitte teada,
kuidas võtta vastu Jumala armu, headust ja andestust.
See on üks kohutav padi, millel öö läbi magada.
Seetõttu olen nii tänulik Jumala armu ja andestuse eest.
Ma pole tänulik mitte vaid selle eest, et mulle antakse andeks,
vaid tänulik ka teadmise eest,
et Jumala Sõna kohaselt olen ma patu suhtes surnud
ja mul on lausa võime saada võitu sellest.
See ei tähenda seda, et olen üdini patuta ja ei eksi kunagi.
Küll aga saan end parandada ja nii saad seda sinagi.
Me elus on asju, mida me saame ületada ja võita,
nii et me ei pea jääma endiseks,
võideldes koguaeg ühe ja sama vana juraga.
Kui paljude te eludes on mingeid pidevaid komistuskive,
millest tahaks kangesti lahti saada?
Äkiline meel, kannatlikkus, mõni sõltuvus...mis iganes.
Tead, mis? Sa võid sellest võitu saada!
Sa ei pea jääma selle lõksu.
Me ei pea ainult laulma laule, mis räägivad, et oleme võidukad,
vaid me tegelikult olemegi enam kui võitjad läbi Kristuse.
Ära iialgi arva: "Siin ma olen ja siia ma jään!"
"See olukord ei muutu kunagi!"
See on vale otse põrgust endast.
Ainus, kes kunagi ei muutu, on Jumal.
Küll aga võime meie ja inimesed meie elus muutuda,
meie olukorrad võivad muutuda
ja ka meie harjumused võivad muutuda.
Patt ei ole surnud - ta on täie tervise juures siin maa peal.
Küll aga oleme meie patule surnud.
Meie sees on see uuestisündinud osa, mis ei taha teha pattu.
Mida enam sa seda usud,
seda enam saad tunnistada: "Ma olen patule surnud."
Mäletan seda aega, kui ärkasin hommikuti üles
ja sain vaevu, vaevu jalad alla,
sest teadsin juba ette kõiki neid valkondi oma elus,
mis olid täiega kontrolli alt väljas.
Mul polnud aimugi, kaua saan ärkvel olla,
enne, kui keegi mind vihale ajab, mu tundeid riivab
või mulle midagi sellist ütleb, mille peale jälle lahvatan.
On siin keegigi, kes saab aru, millest ma räägin?
Kuid tead, mis?
Enam ma ei karda neid hommikusi ärkamisi,
sest ma tean, et olen patule surnud
ja kui tekkibki mõni kiusatus,
saan hakata koheselt paluma, et Jumal aitaks mind,
oodates võidu saavutamist.
Mul pole ka liiga palju üdini täiuslikke päevi,
kuid ma ei pea enam arvet nagunii, nii et vahet pole!
Ja siis on veel see teist sorti rahu ja hingamine,
mida meile Matteuse 11 ptk's pakutakse.
See on see hingamine,
milles me leiame rahu, mis ületab kogu mõistuse.
Kui me olukorrad on hullematest hullemad,
mis peaks tekitama meis muret, ajama meid närvi, käima pinda,
tekitama meis ärevust ja hirmu,
siis ometi me ei koge seda kõike.
Kui aus olla, siis ühtpidi on probleemid elu normaalne osa.
See aga, mis need nii kohutavaks muudab,
on see, et me ise pabistame liiga palju,
püüdes ise leida lahendusi.
Tegelikult peaksime tegema seda,
mida Piibel ütleb ja mida Kristus meilt ootab,
uskudes, et Jumal kannab hoolt me eest.
Jah, sa pead tegema oma osa, kuid ülejäänus usalda Jumalat
ja tea, et Jumal kannab hoolt kõige eest.
Nii et ma tegin hiljaaegu midagi, mida mainisin ka eile õhtul.
Mul on käes mu selle aasta isiklik päevik.
Olen pidanud päevikut vist kogu oma teenistusaja,
mida on kokku 37 aastat.
Täidan oma päevikut igal hommikul.
Nii otsustasin ka selle sõnumi tarvis
kirjutada mõne nädala jooksul üles osad asjad,
mis mind ärritasid,
kõik probleemid, pinged, katsumused ja asjad, mida ei osanud oodatagi.
Kirjutasin siia nii:
"Panen siia kirja asjad, mida pole ise plaaninud;
mis on sisse sõitnud minu plaanidesse ja päevakavasse.
Mu eesmärk on võtta need vastu õige suhtumisega, ilma vihastamata
ja näidata inimestele, et see kõik on elu osa me kõigi jaoks."
Tahtsin kirjutada need asjad üles, et te ei arvaks,
et te oleks ainukesed, kellega taolised asjad juhtuvad
ja et meie, kes me siin laval oleme, omame täiuslikku elu,
hõljudes pilvedel ja lauldes pidevalt halleluuja.
Elu toob igasugu asju kaasa meile kõigile.
See aga, mis selle nii hulluks muudab, on meie suhtumine neisse asjadesse.
Kuid Matteuse 11 ptk's pakub Jumal meile rahu,
mis ületab kogu mõistuse.
Ta kutsub meid enda juurde, et anda meile hingamist.
Sa pead andma oma hingele puhkust.
Sa võid küll sõita kuhugi rannapuhkusele pleesitama,
kuid su hing ei saa ikka puhkust.
Sest sa võtad end töölt vabaks, et lebotada kusagil rannas
ja muretseda kõigi oma probleemide pärast.
"Võtan täna vaba päeva ja ajan selle asja korda!"
Võta muidugi! See on siis ju kohe tõeline puhkus!
Puhkuselt tagasi tööle minnes
oled enam väsinud, kui puhkusele minnes.
Nii et me peame ka oma hingele puhkust andma.
Teenistuses, mida juhin, on mul küll palju abilisi,
kuid samas on ka mu enda vastutusala väga lai,
juhtides seda ülemaailmset teenistust.
Kuid ma teen seda otsekui puhkusel olles.
Osad teist vaatavad mind altkulmu, otsekui küsides: "Mis mõttes?"
Ma ei pea puhkuse all silmas mingit liivarannas lebotamist,
vaid seda, et mu hing on puhkusel.
Ka täna siin laval olles olen ma nii vaba, kui üldse olla annab.
Ma ei muretse karvavõrdki sellepärast, mida te minust arvata võiks.
Sest lõppeks pole sul ju võimalik olla keegi teine, kui see, kes sa oled.
Kui me aga muretseme sellepärast, mida keegi arvab,
või mida keegi teeb või ei tee, siis me kaotame oma hingerahu.
Kui me aga oleme juurdunud sellesse, kes me oleme Kristuses
ja me teame, et Ta armastab ja aktsepteerib meid,
siis me ei pea ka üliväga muretsema sellepärast,
mida keegi meist arvab või mõtleb.
Nii et 42 päeva ehk 6 nädala jooksul juhtus minuga 34 erinevat asja,
mis tähendab seda, et selle 6 nädala jooksul
oli mul vaid käputäis päevi,
kus asjad läksid nii, nagu mina olin plaaninud.
Seetõttu tahan teile õpetada midagi täna õhtul.
Kui paljud tahavad kuulda osadest neist asjadest, mis juhtusid?
Esimene asi: ma vigastasin jõusaalis oma selga.
Teiseks: keeduvee kann ajas kuuma vett üle
ja see omakorda ajas laua pinna kummi.
Murtud küüs, mis osade teie jaoks pole mingi suur asi,
aga minu jaoks küll.
Ma väänasin oma randme välja ja unustasin kohvri lennukisse.
Mu ema on 89 a ja tädi 86 a
ning see on minu vastutus kanda hoolt nende eest.
Nad on küll mõlemad hooldekodus
ja kumbki neist ei suuda enam väga paljut.
Nii et meile helistatakse sealt hooldekodust koguaeg,
andes teada, kes millal voodist või toolilt maha kukkus,
keda millal haiglasse viia ja sealt ära tuua.
Koguaeg peab valvel olema.
Nii et hooldekodust helistati mu ema pärast kaks korda
ja peale seda veel uuesti.
Mu selg valutas endiselt
ja ma vigastasin oma kätt, püüdes teha seljaharjutusi.
Ma ajasin punast vitamiinijooki valgele diivanile.
Dave lennutas golfiväljakul golfipalli ühe naise aknasse.
Kas te teate, mis oakotid on?
Need suured, pehmed, milles lösutada ja telekat vaadata.
Olen püüdnud ka üht sellist kasutada, kuid mulle väga ei meeldinud.
Küll aga meeldis Dave'le,
nii et ta oli tõstnud selle voodisse omale seljataguseks.
Ärkasin üks öö keset ööd üles
ja see oakott kuidagi upitas sealt Dave'i kõrvalt üles.
Nii et pimedas tundus, nagu Dave oleks külili käsi püsti.
Nii et ma hakkasin rääkima temaga.
"Dave, mida sa teed? Mis su käel viga on?"
"Dave, ärka üles!"
Kui ma seda aga raputama hakkasin, sain aru, et olin rääkinud oakotiga.
Dave oli üldse kusagil mujal, aga ta oakott oli tema koha peal.
Pidin tegema teatud plaaniväliseid kulutusi,
et asendada üks madrats ja diivan, mida ma polnud plaaninud teha.
Järgmine - olge valmis:
mu varvas jäi mu aluspesusse kinni
ja ma hüppasin ringi nagu mingi jänes.
Varvas oli ühtaegu sinine ja must, nii et üks paras segadus.
Olukord läks tuliseks mu tädiga,
kui ütlesin, et ta ei saa enam autoga sõita.
Ta läks endast täiega välja.
Pidin ostma emale uue teleka
ja teatama tädile, et ta peab kolima uude hooldekodusse.
Ja siit tuleb parim ja ühtlasi ka häbiväärseim asi:
olin linnast väljas ühes üsnagi korralikus hotellis,
lastes endale SPA's näohooldust teha.
Nad annavad sulle seal mõnusa hommikumantli
ja sa pead panema oma riided isiklikku kapikesse.
Peale seda, kui hooldus tehtud, paned jälle riidesse ja lähed koju.
Ma läksin siis ka tagasi riideid vahetama,
kui korraga ei leidnud oma pükse üles.
Vaatasin enda ümber siia-sinna ja mõtlesin,
mis valemiga ma nüüd sellest välja tulen?
Tõmbasin hommikumantli juba seljas olevate riiete üle
ja läksin oma pükse otsima.
Ei leidnud neid kusagilt.
Ehk siis asja mõte on see: ma kaotasin oma püksid ära.
Oma püksid!
Saate aru, ma kaotasin oma püksid ära
selles igati kenas hotellis.
Nii et ma pidin minema ülakorrusele vastuvõttu,
teades, et nad kõik tunnevad-teavad mind.
Küsimus polnud lihtsalt mingis hajameelses memmekeses,
kes ei suuda oma asjadel silma peal hoida.
Nii et ma läksin ja ütlesin, et mul on väike probleem.
Nad küsisid: "Milles asi?"
ja ma ütlesin, et kaotasin oma püksid ära.
Pikk jutt lühikeseks:
nad käskisid mul minna kingitustepoodi,
kust ma võisin osta nende arvelt omale uue paari pükse.
Peale seda, kui kõik see trall oli möödas
ja ma tundsin ikka üdini ja korralikult häbi,
leidsid nad ka mu püksid üles.
Need olid olnud kokkupanduna sissekirjutuste laua all,
kuhu keegi oli need minu järel üles korjanud ja viinud.
Mu ema kaotas oma uhiuued, 350 dollarit maksnud prillid,
mille ta oli "kogemata" prügikasti visanud.
Meil polnud kodus 24h vett,
tädil virvendas silme ees ja me pidime eriarsti juurde minema.
Töö juures juhtus midagi ootamatut ja te teate, et see pole kunagi hea.
Dave'l oli seljaoperatsioon
ja tädi tuli viia kopsupõletiku tõttu haiglasse.
Käisin Indoneesias, mis on väga, väga kaugel
ja hõlmab pikki lennutunde.
Lendasin mingi 42 tundi ja kohale jõudes avastasin,
et linna olid tabanud üleujutused. Esimesed peale 10 aastat!
Ja me püüdsime seal oma konverentse pidada.
Tulin Indoneesiast tagasi ja jõudsin kodus olla 3 tundi,
kui sain kõne, et minna tädile haiglasse järgi.
Lisaks sellele probleemid ühe töötajaga,
kodulehekülg oli 2 päeva maas,
telefon ei töötanud päev otsa.
Lõin varba vastu diivanijalga ära.
Õnneks polnud see sama varvas, mis aluspesusse oli kinni jäänud.
Igal juhul, teil peaks olema juba pilt selge,
nii et mul pole mõtet enam jätkatagi.
Kuid siin on see asi, mis on Matteuse 11 ptk'i juures nii tore.
Kui aus olla, siis kui ma poleks kõiki neid asju üles kirjutanud,
ei mäletaks ma ühtegi neist.
Ma ei suudaks minna tagasi
ja tõmmata neid kusagilt mälupangast välja.
Miks?
Aga seetõttu, et usaldasin iga selle olukorra puhul Jumalat
ja Ta andis mulle armu nendega toimetulekuks.
Sul on alati armu tulla toime kõigega just siis, kui seda tarvis!
Jumala armastus su vastu ei sõltu sinu tublidest tegudest
ja see on võrratu uudis!
Seetõttu, kuidas iganes ka sa endast ei arvaks
või kui pettunud või vihane sa enda peale poleks -
pea meeles, et Jumal ei ole su peale pahane.
Täna pakume sulle samanimelist raamatut
"Jumal ei ole su peale pahane".
Kas Jumal on pahane mu peale?
Tundsin end alati halvasti.
Olen ma piisavalt hea? Teen ma asju õigesti?
Halb uudis - me kõik oleme eksinud.
Hea uudis - Jumal ei ole pahane su peale.
Joyce räägib oma uues raamatus, et kuigi me pole täiuslikud,
armastab Jumal meid ikkagi.
Jumal ei ole pahane su peale.
Telli samanimeline raamat juba täna, kasutades selleks ekraanil olevat infot.
See aitas mul tunda end väga hästi ja tõi mulle rahu.
J.Meyeri teenistuse arvutieksperdid pingutavad kõvasti selle nimel,
et videod toimiksid kiiremini ja sünniks palju muudki.
Kas keegi soovib kohvi veel?
Tulen kohe tagasi.
Vaata, mis uudist meie kodulehelt!
On sul hetk?
Vaata seda
Jumalal on imelisi asju varuks su jaoks.
Jeesusesse uskujana on sulle antud meelevald.
Luuka 10:19 ütleb
"Vaata, ma olen andnud teile meelevalla kõndida madude
ja skorpionide peal ja vaenlase kogu väe peal
ja miski ei tee teile iial kahju."
Jumalal on õnnistusi ja viljakat elu varuks su jaoks
ning Ta tahab, et kogeksid rahu ja rõõmu.
Kuid sa ei saa samaaegselt omada väge ja enesehaletsust.
Ta annab sulle ilu tuha asemel, kuid selleks pead sa loobuma tuhast.
Tähendad me jaoks rohkem kui arvatagi võid!
Oleme tänulikud oma sõpradele ja partneritele,
kes muudavad selle ülemaailmse teenistuse võimalikuks
Üheskoos toidame näljaseid, riietame vaeseid
ja jagame evangeeliumi rahvastele.
Võta meiega ühendust juba täna, et saada infot kõige toimuva kohta
ja hakka meie partneriks, jagades Kristuse armastust üle maailma.
Tõlge: Anne-Ly Raukas
Nähtud saade valmis tänu J.Meyeri teenistuse partnerite toele.