Ohjelman kustantavat Joyce Meyerin järjestön ystävät ja kumppanit.
Vältteletkö yhteenottoja, koska pelkäät loukkaantuvasi.
Ehkä pelkäät loukkaavasi heitä tai, että he suuttuvat sinulle.
Tänään opetellaan käsittelemään tilanteita ja suhteita terveesti.
ILOA ARKEEN Rajojen asettaminen suhteissa 1/2
Tässä on turva-alueemme. Se on aiheemme tällä kertaa.
On kyse rajoista ja liikkumavarasta.
On opittava pysymään Jumalan Sanan asettamien rajojen sisällä.
Silloin olemme turvassa.
Psalmi 91:1-2 sanoo näin: "Se, joka asuu Korkeimman suojassa -
ja yöpyy Kaikkivaltiaan varjossa, sanoo näin: -
Sinä, Herra, olet linnani ja turvapaikkani. -
Jumalani, sinuun minä turvaan."
Psalmi 91 jatkuu antaen lupauksen lupauksen perään.
Turvasta ja että ei tarvitse pelätä edes tuhoa, joka tulee yllättäen.
Amplified-Raamatussa on tässä kohti alaviite.
Sen mukaan nämä lupaukset ovat riippuvaisia alun jakeista.
Uskon, että salainen paikka on Jumalan Sanan rajojen sisällä.
Jumala ei pyydä meitä tekemään mitään mikä ei ole meille hyödyksi.
Esim. kun puhuin antamisesta. Ei Jumala ole rahojenne perään.
Sanassa ei käsketä antamaan kaikkea.
On tarkoitus antaa osa, säästää osa ja kuluttaa osa.
Jumala haluaa meidän iloitsevan siitä, mitä meillä on.
Ei ole tarkoitus tuhlata ja ylittää luottoraja.
Silloin olet astunut rajan yli, koska raja on siinä, mitä omistat.
Kun kuluttaa sitä, mitä ei ole, ylittää rajan.
Sitten on tässä sotkussa ja joutuu näihin ansoihin.
Jumalan Sana asettaa erinäisiä rajoja.
Niiden tarkoitus ei ole masentaa tai vangita meitä.
Jumala kehottaa meitä noudattamaan näitä rajoja.
Tässä on portti, voin tehdä, mitä haluan. Minulla on vapaa tahto.
Mutta, jos valitsen... Sanokaa "valitsen". - "Valitsen."
Jos valitsen omasta tahdostani pysyä Jumalan rajojen sisällä, -
niin elämäni tulee olemaan ihana.
Olen elänyt tarpeeksi kauan testatakseni kaiken tämän.
Voin säästää teiltä paljon aikaa ja tuskaa, jos kuuntelette minua.
Jumalan Sana sanoo, että on annettava anteeksi vihollisillemme.
On annettava anteeksi niille, jotka satuttavat meitä, -
niille, jotka käyttävät meitä hyväksi ja kohtelevat huonosti.
Jumala haluaa sitä meidän hyväksemme, ei vihollisen hyödyksi.
Teemme itsellemme palveluksen, kun annamme anteeksi.
Jos annat anteeksi, niin sisimpäsi ei kärsi.
Ei kannata olla vihainen jollekin, joka ei yhtään piittaa siitä.
Ei kannata vihoitella sellaiselle, joka on jo päättänyt, miten elää.
Voit elää Jumalan tahtomaa elämää ja jättää viholliset Jumalalle.
Se on vapautta.
Vihasin vuosia isääni, joka käytti minua seksuaalisesti hyväksi.
En ollut vapaa.
Kun sydän on täynnä vihaa ja katkeruutta, ei ole vapaa.
Kun aloin elää Sanaa todeksi, ei vain niin, että kävin kirkossa, -
ilman, että tein, mitä saarnassa kehotettiin.
Kun todella aloin elää Sanan mukaan, niin viha hävisi.
Aloin jopa pitää isästäni huolta siihen asti, kun hän kuoli.
Hän tuli myös uskoon. Se oli ihana kokemus.
Eletään siis rajojen sisällä. Älä vain käy kirkossa ja sano aamen -
ja sitten mene kotiin elämättä Sanaa todeksi.
On elettävä Sanan mukaan.
Kun pysyt Sanan asettamien rajojen sisällä, olet turva-alueella.
Saatana voi yrittää vastustaa, muttei lopulta voi minulle mitään.
Hän voi ärsyttää ja valehdella.
Hän ei voi kuitenkaan tehdä mitään Jumalan sallimatta, -
koska Jumala pitää meistä huolen, -
kun pysymme hänen rajojensa sisällä. Aamen?
Eli tällainen pieni muistutus.
Puhumme paljon ihmisistä, jotka ärsyttävät meitä, -
mutta emme puhu HEILLE siitä, mikä meitä ärsyttää.
Emme ole siis hyviä kohtaamaan tilanteita suoraan.
Tällainen kohtaaminen on rajaviiva.
Se on raja, minkä asetamme elämässämme.
Et voi tulla tätä pitemmälle.
Sinun on asetettava rajoja elämässäsi.
Esimerkiksi tyttäreni... Kaikki ovat erilaisia -
Yhdellä tyttäristäni on aina avoimet ovet.
Hänelle ei tarvitse soittaa, tai edes koputtaa, ennen kuin menen.
"Tule vain käymään, milloin haluat."
Toinen tyttäristäni asui välillä ihan naapurissakin.
Hänelle pitää soittaa, ennen kuin menen kylään.
Ensin ihmettelin sitä, kun olen sentään äiti.
Sitten ymmärsin, että se oli hänen rajansa.
Hänellä oli oikeus asettaa haluamansa rajat.
Hän halusi vain osoittaa, mitä hän tarvitsi elämässään.
Eri ihmisillä on eri tarpeet.
Meidän on asetettava omat rajamme ja kunnioitettava toisten rajoja.
Toisten rajoista ei pidä ärsyyntyä, koska kaikki ovat erilaisia.
Voin olla vieraanvarainen, mutta se ei ole lahjani.
Minulle on parempi soittaa, ennen kuin tulet kylään.
Vaikka olen tyttäreni kanssa samanlainen, -
niin hänen käytöksensä vaivasi minua.
Kuulostaako tutulta?
Meillä on oikeus asettaa rajoja.
Meidän on kunnioitettava toisten rajoja.
Olette varmaan ihmetelleet tätä koiraa, joten otetaanpas se esille.
Esimerkiksi jos naapurin koira kakkaa pihallenne, -
ja sinulla ei ole aitaa, niin ei se ole koiran vika.
Eräs mies käveli ohitsemme kahden koiransa kanssa ja sanoi, -
että koirat rakastavat pihaamme.
En voinut suuttua siitä, koska meillä ei ole aitaa.
Jos sinulla on aita, niin naapurisi on aika vinksahtanut, -
jos hän nostaa koiransa teidän puolelle asioilleen.
"Käyhän siellä rouva Joycen nurmikolla. Hyvä koira. -
Mennäänpä sitten kotiin, näin...."
Meidän on asetettava raja-aitoja elämässämme.
Raukka parka. Anteeksi.
Meidän on asetettava rajoja.
Emme saa antaa muiden tallata meitä ja olla siitä vihaisia.
Aamen!
Oletko vihainen, koska joku on käyttänyt sinua hyväkseen.
Viha on todella paha asia.
Joskus sitä on vaikea havaita.
Anteeksi antamattomuus on asia sinänsä, mutta -
viha on kuin syvälle menevä juuri, joka valtaa sisimpäsi.
Se vaikuttaa asenteisiimme.
Emme ole raivoissamme, mutta se vain jäytää meitä.
En tykkää, jos sinulla menee hyvin tai siitä, miltä näytät.
Se tulee huomaamatta asenteisiimme.
Luulen, että sen vuoksi ihmiset ovat masentuneita.
On tietenkin monia muitakin syitä.
Se voi olla myös syy, että ihmisillä on raskasta.
Heillähän on taakka harteilla.
Vihasin vuosikausia sitä, ettei minulla ollut hyvää lapsuutta.
En oikeastaan koskaan ollut lapsi. Se jäi minulta väliin.
Olen tehnyt töitä ja ottanut vastuuta niin kauan kuin muistan.
Oli aika, kun vihasin sitä todella paljon. Se ei tuntunut reilulta.
Huomasin, että kun vihaamisen sijaan -
teen asiat Jumalan haluamalla tavalla, -
niin saan siunauksia entisten vaivojen sijaan.
Minulla ei ollut ehkä hyvä alku, mutta minulla on hyvä loppu.
Ehkä asiasi eivät ole niin kuin haluaisit, mutta huolehdi, -
että hoidat oman vastuusi asiasta.
Ehkä olet asettanut rajoja, mutta et ole valvonut niiden pitämistä.
Sanot ehkä lapsellesi: "Jos teet vielä kerran noin, -
niin olet loppupäivän sisällä."
Asetit juuri rajan.
Seuraavan kerran kun hän tekee niin, sanot:
"Jos vielä kerran teet noin, niin..."
Tällä tavalla rajoistamme tulee vitsi.
Sanomme tekevämme asioita, joita emme kuitenkaan toteuta.
Ei kannata vihoitella, jos emme tee omaa osuuttamme.
Oletko yrittänyt vuosia auttaa jotain, ilman mitään muutosta?
Nyt sitten vihaat, että käytit aikaasi ja varojasi siihen.
Ehkä autoit heitä, koska halusit heidän muuttuvan, -
mutta he eivät halunneet itse muuttua.
Minulla on tapana toimia "pelastajana".
Minulla on varmaan joku "sankari-kompleksi".
Tykkään pelastaa ihmisiä.
Olen joutunut oppimaan kantapään kautta.
Raamattu puhuu viisaasta huomaavaisuudesta.
Ihmisten rakastaminen ei tarkoita, -
että heidät pitäisi pelastaa kaikesta, mihin ovat joutuneet.
Emme auta ketään, jos tuhoamme oman elämämme auttamalla muita,
jotka eivät ole valmiita tekemään omaa osuuttaan asian hyväksi.
Minua auttoi se, kun huomasin, -
ettei Jeesus pakottanut ketään ottamaan vastaan apua.
Hän auttoi niitä, jotka tulivat hänen luokseen.
Hän sanoi miehelle, joka oli ollut 38 vuotta rampana:
"Haluatko todella tulla terveeksi? Oletko tosissasi?"
Tätä Johanneksen evankeliumi 5 lukua lukiessa ajattelee:
"Millaista myötätuntoa tämä on? Mies on ollut 38 vuotta rampa. -
Silti voit kysyä, onko hän tosissaan."
Mies kertoo jotain, mikä meidän kaikkien on ymmärrettävä.
"Minulla ei ole ketään, joka auttaisi. -
Ja joka kerta, kun yritän mennä altaaseen, joku ehtii ennen minua."
Hän ei ollut rampa vain ruumiiltaan, vaan myös sielultaan.
Hänen päättäväisyytensä oli rampautunut.
Hän toivoi apua toisilta, muttei tehnyt itse osaansa.
Ehkä he, joita olet yrittänyt auttaa ovat niin kuin tämä mies.
Ehkä sinun on kysyttävä, että mitä sinä teet asian hyväksi,
kun minä teen jo nämä asiat. Haluatko oikeasti tulla kuntoon?
Meillä on suvussa eräs tapaus, joka taas vasta nousi pintaan.
Tämä henkilö oli sotkenut elämänsä huumeilla ja alkoholilla.
Hän pyysi apua ja minähän haluan auttaa.
Neljä vuotta käytimme aikaa, rahaa, rukoilimme ja hankimme terapiaa.
Asiat näyttivät menevän parempaan suuntaan.
Se kulutti minulta voimia.
Tuntui, että on aika päästää vähän irti ja antaa hänelle tilaa.
Tarkoitus oli olla vielä taustalla, mutta että hän olisi myös omillaan.
Heti kun hän oli omillaan, hän oli takaisin samassa sotkussa.
Olisin voinut surkutella, kun käytin siihen paljon aikaani, -
voimiani ja paljon varojani.
En ajatellut niin, koska mielestäni kaikille pitää antaa mahdollisuus.
Ajattelin, että Jumala antoi hänelle kauttamme mahdollisuuden.
Uskon, että saimme kylvää siemeniä ja olen jatkanut rukousta.
Vuosia on kulunut ja hänen tilanteensa on huonontunut.
Aina välillä saamme puheluita, että hän tarvitsee rahaa tai muuta.
En suostu siihen. Hän ei tule käyttämään minua hyväkseen.
Jumala ei kutsunut sinua hyväksi käytettäväksi.
Se ei ole rakkautta.
Rakkautta ei ole, että antaa ihmisten käyttää hyväksi.
Rakkautta on antaa Hengen johtaa, ketä pitää auttaa ja miten paljon.
Luulen, että uskovat usein hämmentyvät tällä alueella.
Luulemme, että ellemme uhraa koko elämäämme auttaaksemme toista, -
niin emme rakasta tarpeeksi ja elä uhrautuvasti.
Meidän pitääkin tehdä uhrauksia, -
mutta Jumala ei pyydä meitä tuhoamaan elämäämme -
jonkun takia, joka ei oikeasti halua muuttua.
Aamen?
Meille on muutaman kerran tullut tällainen puhelu:
"Olemme hoitaneet tätä henkilöä nyt ja sinä olet sukulainen. -
Sinun kyllä pitäisi tehdä sitä ja tätä. -
Miten voit kutsua itseäsi hengel- liseksi johtajaksi, ellet tee tätä"
Raamattu neuvoo, ettei meidän tule joutua harhaan siitä, -
mitä Jumala on meitä tarkoittanut tekemään.
Paholainen voi kääntää jopa Jumalan Sanan sinua vastaan -
ja harhauttaa sinua pois kutsumuksestasi.
Perheeni on aika suojelevainen ja minä olen luonnostani pelastaja.
Aloin pohtia, joko minun pitäisikin tehdä sitä tai tätä.
Nuorin poikani sanoi minulle vasta:
"Kerronpa, mitä et tee..."
Lapsia on kohdeltava varoen, koska jonain päivänä he johtavat sinua.
Hän on nyt toimitusjohtajana järjestössämme, joten -
joskus hän kertoo minulle mitä tulee tehdä, -
koska hän rakastaa ja haluaa suojella minua.
Dave on samanlainen ja joskus ärsyttää, että pitää niin neuvoa.
Se on vain parhaakseni, koska aina emme tee parhaita päätöksiä itse.
He tuntevat minut ja sen, että saatan alkaa miettiä liikaa.
Nuorimmaiseni sanoi:"Voit tehdä näin, mutta et näin. -
Jos haluat kustantaa hänet kuntoutukseen tai -
lähettää jonkun katsomaan tilannetta, niin hyvä on. -
Mutta et tuo häntä takaisin jokapäiväiseen elämääsi. -
Voit nyt hyvin, sinulla on energiaa, -
nautit elämästäsi, olet hedelmällinen.
Et kyllä tuo elämääsi henkilöä, joka ei halua edes auttaa itseään, -
varastamaan kaiken sinulta."
Joskus on autettava ihmisiä matkan päästä.
Et voi päästää heitä imemään kaikkea itsestäsi.
Auttaminen ei ole sitä, että tehdään kaikki toisen puolesta.
Jos tämä henkilö osoittaisi halua tehdä itsekin jotain, -
niin auttaisimme heti.
Mutta en aio olla enää missään yksipuolisessa suhteessa, -
jossa minä vain annan ja toinen ottaa. Se ei ole Jumalan tahto.
Joskus autamme muita niin, että heille tulee suuret odotukset, -
emmekä enää pysy perässä.
Aloitamme liian nopeasti ja teemme liikaa toisen edestä.
Raamattu kehottaa varovaisuuteen ihmissuhteissa.
Jos aloitat lellimisellä, niin toinen odottaa sitä jatkossakin.
Olen oppinut rankkoja läksyjä vuosien varrella.
Jos joku on kokenut kovia, -
niin minulla on taipumus tehdä KAIKKI toisen puolesta.
Korjata kaikki, parantaa haavat, siunata heitä moninkertaisesti.
Tehdä heidän elämänsä helpoksi.
Sitä voi jatkaa vain tietyn aikaa.
Jos olet tehnyt liikaa ja lopetat sen, niin he suuttuvat sinulle.
Et voi ymmärtää, miksi he ovat vihaisia, -
koska teit kaikkesi heidän puolestaan.
Alusta asti pitäisi tehdä heidän puolestaan jotain, -
mutta antaa myös heille vastuuta.
Jos he tekevät oman osansa, niin voidaan mennä seuraavalle tasolle.
Jos teet kaiken toisen puolesta ja hän ei tee mitään, -
niin kannattaa perääntyä ja rukoilla ja kuunnella, -
mitä Jumala sanoo asiasta.
Katsotaan Luukas 10:27.
Monet haluavat käyttää sinua hyväksi, ellei sinulla ole rajoja.
Otetaanpa esille laupiaasta sama- rialaisesta vähän eri näkökulma.
Jakeen 27 alussa nuori mies sanoo...
Hän oli kysynyt Jeesukselta, miten perisi ikuisen elämän.
He keskustelivat tästä.
Tuli esille, että pitää rakastaa Jumalaa yli kaiken
ja lähimmäistä, niin kuin itseään.
Mies aloitti uskonnollisen keskus- telun siitä, kuka on lähimmäinen.
Hän ei varmaan oikeasti halunnut edes auttaa ketään.
Jeesus halusi kertoa hänelle esimerkin.
Jakeesta 30 alkaen: "Eräs mies oli matkalla Jerusalemista Jerikoon, -
kun rosvojoukko yllätti hänet.
Rosvot veivät häneltä vaatteetkin päältä ja pieksivät hänet verille.
Sitten he lähtivät tiehensä ja jättivät hänet henkihieveriin.
Samaa tietä sattui tulemaan pappi ja leeviläinen, -
mutta miehen nähdessään he väistivät ja menivät ohi.
Mutta sitten tuli muuan sama- rialainen, jonka tuli miestä sääli.
Hän valeli miehen haavoihin öljyä ja viiniä ja sitoi ne.
Hän nosti miehen juhtansa selkään ja vei hänet majataloon.
Seuraavana aamuna hän otti kukkarostaan kaksi denaaria, -
antoi ne majatalon isännälle ja pyysi pitämään miehestä huolta.
Hän lupasi maksaa, kun tulee takaisin, jos tulisi lisää kuluja."
Emme ole ehkä ennen huomanneet tässä erästä asiaa.
Tässä samarialainen teki, mitä pystyi, muttei liioitellut.
Hän ei antanut asian sotkea elämäänsä ja muita vastuitaan.
Hän olisi voinut unohtaa suunni- telmansa ja jäädä miehen luokse.
Hän ei jäänyt, vaan lähti hoitamaan asioitansa.
Hän teki sen, mitä pystyi: maksamaan hoidon.
Hän ei pystynyt jäämään, vaan lähti hoitamaan asioitaan.
Kaikkien on tehtävä jotain!
Aina, kun näet kärsivän ihmisen, on jotain, mitä voit tehdä.
Ongelmana on,
että joko emme tee mitään tai sitten teemme kaiken.
On löydettävä oma tehtävämme, sillä kuulumme yhteen "ruumiiseen".
Sillä Jumala osoittaa toisen teke- mään toista asiaa ja toisen toista.
Ei pidä kokea syyllisyyttä, ellei pysty tekemään kaikkea.
Rajojen avulla Jumala haluaa suojella meitä.
Jos vain opimme ne ja noudatamme niitä.
Haluan opettaa teille mahdollisimman paljon rajoista -
ja "turva-alueesta".
Tänään tarjoamme 4-osaista dvd- tai cd-opetussarjaa: "Turva-alue".
Älä jätä niitä hyllyyn pölytty- mään, vaan kuuntele ja katso niitä.
Jaa myös ystävien kanssa.
Pidä huoli, että opit elämään hyvää, mutta turvallista elämää.
Olen vahvasti sitä mieltä, että meillä on oltava rajat.
Jos haluat tasapainoisen elämän ja pysyvää iloa ja rauhaa, -
niin sinun on alettava tekemään asioita, joita et ehkä haluaisi.
Silloin tunnet olosi hyväksi.
The Safety Zone (turva-alue) -opetussarja Joyce Meyerilta.
Tilaa ruudussa näkyvien tietojen avulla.
Opit asettamaan suojaavia rajoja elämäsi eri alueilla: -
terveys, talous, ihmissuhteet.
Voit antaa myös lahjaksi.
Opi kuinka rajat vähentävät stressiä ja tuovat rauhaa elämääsi.
Tulossa...
Meidän on opittava puhumaan ja kohtaamaan vaikeita tilanteita.
On lakattava huolehtimasta omasta itsestämme.
Sanot, ettet halua loukata toista,
muttet oikeasti halua loukata itseäsi.
Vuosittainen naistentapahtumamme on tulossa.
On tuskin mitään parempaa kuin irtautua arkirutiineista -
ja omistaa muutama päivä ylistykselle ja Jumalan Sanalle.
Tämän vuoden teemana on mieli, puhe, mieliala ja asenne.
Voimakkaita aiheita ja puhujia: -
minä, John Maxwell, Caroline Leaf ja ylistyksessä Darlene Zschech.
Siitä tulee hienoa, joten tule mukaan yksin tai porukalla.
Varmista, että itse pääset paikalle ja opit nauttimaan elämästäsi -
päivä päivältä enemmän.
Yhdessä ruokimme nälkäisiä, vaate- tamme köyhiä ja viemme ilosanomaa.
Kotisivuillamme voi esittää rukouspyyntöjä, -
tutustua lisämateriaaliin ja kokouskalenteriin -
ja liittyä kumppaniksi viemään Kristuksen rakkautta maailmaan.
Suomennos: Kirsi Rantala
Ohjelman kustansivat Joyce Meyerin järjestön ystävät ja kumppanit.