Ohjelman kustantavat Joyce Meyer Ministries -järjestön ystävät.
Mikä on ensimmäinen reaktiosi kohdatessasi vaikean tilanteen?
Ajatteletko heti: "Pystyn tähän. Jumala antaa minulle voiman."
Vai ajatteletko: "Pelkään etten selviydy tästä.
Se tulee käymään yli voimieni."
Voit selvitä mistä tahansa vaikeudesta, jos sovellat siihen -
Jumalan periaatteita. Puhumme tänään siitä ja paljon muustakin.
ILOA ARKEEN Päättäväisyys 2/2
Ystävämme on rampa ja hänet on saatava sairaita parantavan -
Jeesuksen luo. Kannamme hänet paareilla kokoukseen.
Viemme hänet ovesta sisään, käytävää pitkin ja asetamme hänet -
Jeesuksen eteen, ja hän parantuu. Mutta väkijoukko -
oli paljon isompi kuin he luulivat. He eivät mahtuneet sisälle.
Luuk. 5:18 "Tungoksessa he eivät kuitenkaan saaneet tuoduksi häntä -
sisään, ja niin he kiipesivät katolle, irrottivat tiiliä ja -
laskivat sairaan vuoteineen kaikkien keskelle Jeesuksen eteen."
Se vaati päättäväisyyttä.
Kuinka moni tänään kiipeäisi katolle ja hajottaisi sen, -
kiinnittäisi köydet paariin, valmistautuisi laskemaan ...
Miten Jeesuksen olisi siinä pitänyt toimia?
Vähän niin kuin: "Sorry kaverit, ei ole muuta vaihtoehtoa."
He laskivat hänet suoraan väkijoukon eteen. Jeesus pitää tällaisesta -
uskosta ja aktiivisesta hengen asenteesta, -
joka ei luovuta ennen kuin saa voiton.
Jae 20: Nähdessään heidän uskonsa Jeesus sanoi: "Ystäväni, -
sinun syntisi on annettu anteeksi." Ja sitten hän paransi miehen.
Jeesus oli vaikuttunut heidän uskostaan.
Usko on aina aktiivista, joko hengessä tai siten, -
että toimii Jumalan antamien ohjeiden mukaan.
Meidän ei tarvitse ponnistella omassa voimassamme.
On kuunneltava ja toimittava Jumalan käskyn mukaan.
Usko on sitä, että ottaa askeleen jotain asiaa kohti, -
vaikkei olisi varma miten siinä käy. Ainoa varmuus on tunne sydämessä.
Otat ensin pikkuruisen askeleen. Jos kaikki menee hyvin, otat toisen -
askeleen ja katsot miten se menee. Sitten otat taas uuden askeleen.
Näin ... etenemme ... uskossa. Yksi askel kerrallaan.
Näin se toimii kaikille. "Mistä tiedän toiminko oikein?"
Ota uskon askel. Rukoile ja kuuntele Jumalaa.
Älä kysy liikaa muiden mieli- piteitä, muuten hämmennyt.
Miksi kysyisit ohjeita joltain, joka ei itsekään tiedä?
Sinun täytyy itse kuulla ne Jumalalta.
Toki vahvistusta voi hakea, mutta joskus hämmennymme, kun etsimme -
ihmisten hyväksyntää asialle, josta Jumala on meille puhunut.
Jos tukeudut liikaa ihmisiin, vihollinen käyttää heitä estämään -
sinua tekemästä mitään, mihin Jumala on sinua kutsunut.
Jumalan odottaminen on aktiivista toimintaa.
Mitä sinä teet? "Minä vaan odottelen Jumalaa."
Mihin Jumala sinua kutsuu? "Odottelen saavani sen selville."
Missä seurakunnassa käyt? "Odottelen, että Herra johdattaa."
Jes. 40:31: "... ne, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman, -
he kohottavat siipensä kuin kotkat."
Amplified-käännöksen mukaan sana "odottaa" tarkoittaa: odottaa, -
etsiä ja panna toivonsa Häneen. Kun etsimme Häntä, meidän tulee -
elää toiveikkaassa odotuksessa sen sijaan, että passiivisesti -
odotamme jotain tapahtuvan. Uskolla on näkyä, se unelmoi, -
se näkee hengessä ja soveltaa siihen Sanaa. Se ei toimi -
omassa lihassa vaan se etsii, halajaa ja toiveikkaasti odottaa -
Jumalan toimivan elämässäsi. Todellinen usko sanoo joka aamu:
"Tänään tapahtuu jotain hyvää. Tulee läpimurto.
Saan hyviä uutisia. Tänään Jumala puhuu ja uskoni vahvistuu."
"Entä jos mitään ei tapahdu?" Toista se seuraavana aamuna -
ja sitäkin seuraavana aamuna. Uskot, että Jumala voi, -
ja jos Hän sanoo, että pystyt, niin sinä pystyt!
Aamen?
On lakattava ajattelemasta: "Se on liian vaikeaa."
Vihaan sellaista asennetta. "Se on liian vaikeaa ..."
Emme ole täynnä Pyhää Henkeä tehdäksemme vain helppoja asioita.
Maailmankaikkeuden suurin voima on sisimmässämme, hengessämme.
Sinä olet Jumalan asuinsija. Hän elää sinussa, uskovassa.
Ei Hän elä sinussa, jotta sinulle olisi kaikki niii-iin helppoa.
Pystyt elämässäsi tekemään kaiken tarvittavan.
Sisäistä tämä, ja joudut toistamaan sitä itsellesi varmaan -
tuhansia kertoja. "Pystyn kaikkeen tarvittavaan, enkä luovuta."
Olen määrätietoisesti päättänyt tuntea Kristuksen -
ja Hänen ylösnousemisensa voiman, -
mikä nostaa minut kuolleitten joukosta, kun olen vielä ruumiissani.
Mark. 10:46.
Kerron teille jotain, mitä maailman on nähtävä.
Uskon koko sydämestäni, että maailman on nähtävä rohkeutta.
Uskon, että yksi väkevimmistä todistuksista lapsillesi on, -
että elät rohkeasti.
Rohkeutesi tarttuu sinusta heihin.
Äitini, Jumala häntä siunatkoon, pelkäsi isääni todella paljon.
Kun näet muiden elävän pelossa, se pelko alkaa siirtyä sinuun.
Vartuimme kaikki pelon vallassa. Pelkäsimme kaikki isää.
Vihaan sitä tyhmää pelon henkeä. Se varastaa kaiken, minkä Jeesus -
kuolemansa kautta meille antoi.
Vastaanotamme Jumalalta uskon kautta, viholliselta pelon kautta.
Pelko on vihollisen vääristämää uskoa. Kun pelkäämme, uskomme -
enemmän viholliseen kuin siihen, mitä Jumala sanoo ja näyttää.
Pelko saa aikaan tunteita. Voimme silti toimia, vaikka pelkäämme, -
jos tajuamme, että Jumala on aina kanssamme.
Mark. 10:46.
Jeesus tuli Jerikosta opetuslastensa ja suuren väkijoukon seuraamana.
Tien vieressä istui sokea kerjäläinen, Bartimeus.
Hänen tilanteensa ei ollut kovin hyvä.
Kun hän kuuli, että tulija oli Jeesus Nasaretilainen, -
hän alkoi huutaa ... Hän ei kuiskannut, vaan huusi.
Hän näki tilaisuutensa eikä hän aikonut menettää sitä.
"Jeesus, Daavidin Poika, armahda minua (nyt)!" Pidän tuosta.
Psalmeissa Daavid pyytää Herraa antamaan hänelle menestystä heti.
"En tarvitse läpimurtoa ensi viikolla vaan tänään, Herra."
"Haluan kuulla Sinusta tänään." Ehkä meillä pitäisi olla enemmän -
uskaliaisuutta ja kunnioittavaa rohkeutta rukouksissamme.
Raamatussa sanotaan, että Jumala voi tehdä monin verroin enemmän -
kuin kaikki, mitä edes uskallamme anoa, toivoa tai ajatella!
Rohkeutta. Meidän tulisi olla rohkeita ja päättäväisiä ihmisiä.
Bartimeukselle kävi niin kuin yleensä käy: kun yrität edistyä, -
joku lähelläsi sanoo, ettei se onnistu. Haloo?
Sanoin, että kun yrität mennä eteenpäin ja ottaa seuraavan -
askeleen, johon uskot Jumalan sinua kehottavan, joku kertoo -
tavalla tai toisella, ettei se tule onnistumaan.
En koskaan unohda hetkeä, kun Jumala kutsui minut 32-vuotiaana -
tekemään tätä työtä, jota nyt teen. Olin niin innoissani.
Olin vastikään Pyhällä Hengellä täyttynyt nuori uskova -
täynnä intoa. Halusin malttamattomana saarnata Sanaa.
Rukoilin, uskoin Jumalaa ja tein kaiken minkä osasin.
Meillä ei ollut mitään. Ostimme kirpputorilta lapsillemme kenkiä.
Maksoimme kymmenyksiä uskoen läpimurtoihin ja ihmeisiin.
Jotkut minun "ystävistäni"...
Tiedätkö, kuten Jobin "ystävät" ...
Olimme seurakunnan illassa nuotion äärellä.
Yksi tyttö sanoi: "Kuulin, että olit sanonut uskovasi Jumalan -
sanoneen sinulle, että sinulla tulee jonain päivänä olemaan -
naisen vetämänä yksi maailman suurimmista palvelutyömuodoista."
"Sanoitko niin?" Vastasin: "Kyllä, uskon, että Jumala puhui minulle."
Hän sanoi: "Rehellisesti sanoen, emme oikein usko, -
että se on mahdollista sinun luonteellasi." Näin he sanoivat!
Hän päätyi meille töihin, mutta en ehdi kertomaan siitä.
Sokea Bartimeus näki tilaisuutensa. Hän ei aikonut vaieta vaan -
alkoi huutaa: "Jeesus, auta minua nyt!"
Jae 48: "Ja monet nuhtelivat häntä saadakseen hänet vaikenemaan."
Onko joku joskus yrittänyt tukkia suusi tavalla tai toisella?
Tällä kaverilla oli rohkeutta: "... hän huusi vielä enemmän".
Mitä enemmän ihmiset nuhtelivat häntä, sitä enemmän hän huusi.
Kun paholainen yrittää saada sinua vaikenemaan, huuda kovempaa!
Kun paholainen sanoo, ettet onnistu, yritä entistä kovempaa!
Vihollinen voi yrittää estää meitä yhdestä suunnasta, mutta sen -
on paettava moneen suuntaan. Kenellä on monta kärsimystä?
Vanhurskaalla! Ja Herra vapauttaa hänet mistä? Niistä kaikista!
Voit luovuttaa, jos tahdot.
Jos haluat, voit tehdä samoin kuin mies, joka makasi Betesdan -
lammikon vieressä 38 vuotta odottaen ihmettä.
Jeesus tuli hänen luokseen ja kysyi hänen tilaansa (Joh. 5:1-9).
Hän yritti varmaan saada aikaan pientä shokkia.
"Anteeksi, siis kuinka kauan olet maannut siinä?"
Veikkaan, että mies oli tavallaan ylpeä siitä. "38 vuotta."
Enkeli tuli kerran vuodessa hämmentämään lammikon vettä.
Se, joka ensimmäisenä ehti kuohuvaan veteen, koki ihmeen.
Mies oli maannut siinä 38 vuotta odottaen tilaisuutta.
Jeesus kysyi, halusiko hän tosissaan tervehtyä.
Kuunnelkaapas tätä. Mies sanoi: "Voi Herra ..."
Mies saa minut repeilemään. Hän sanoi: "Ei ole ketään, -
joka veisi minut lammikkoon." - Joh. 5 kertoo tästä.
"... kun minä olen menemässä, astuu toinen sinne ennen minua."
Tästähän se kiikastaa!
"Kukaan ei tee sitä puolestani. Aina kun yritän itse, joku muu -
ehtii ensin. Uskoin Jumalan auttavan ylennyksen saamisessa, -
mutta joka vuosi joku muu saa sen. En käsitä tätä ollenkaan."
Ei Jeesus mennyt maahan miehen viereen makaamaan ja sanomaan:
"Voi sinua raukkaa. En voi uskoa, kuinka kaltoin sinua on kohdeltu."
Jeesus sanoi: "Nouse ylös!"
Nouse ylös!
Tykkään lauseen lopusta: "... ja ota vuoteesi."
Toisin sanoen, älä jätä sotkua jälkeesi.
Miehellä ei ollut aloitekykyä eikä päättäväisyyttä.
Tiedättekö mitä? 38 vuotta on pitkä aika kiemurrella.
Siinä ajassa minä olisin vääntänyt itseni sinne lammikon reunalle -
ja olisin ollut valmiina!
Älä sano, ettet pysty mihinkään. Voit elämässäsi tehdä mitä haluat!
Sinun täytyy olla päättäväinen.
Kukaan ei voi olla sitä puolestasi.
Sinun on löydettävä se sisimmästäsi.
Lopeta itsesääli ja tekosyiden antaminen. Älä enää odota, -
että joku muu ratkaisee ongelmasi.
Sano sen sijaan: "Olen määrätietoisesti päättänyt, -
että menen maaliviivalle asti -
ja ylitän sen iloiten!"
Minä todellakin aion nauttia elämästäni.
Vihollinen ei kestä sitä, että olet iloinen.
Naurusi ajaa sen hulluuden partaalle. Raamatussa sanotaan, -
että Jumala, joka asuu taivaassa, nauraa vihollisilleen.
Sokean Bartimeuksen huuto yltyi entisestään.
"Oi Jeesus, Daavidin Poika!!"
Jeesus pysähtyi. Kenen takia Hän pysähtyy?
Niiden muutaman rohkean vuoksi.
Ei fiksuimman, ei kauneimman, ei parhaan taustan omaavan, -
ei koulutetuimman tai eniten lahjoja omaavan takia.
Vaan niiden, joilla on eniten rohkeutta ja päättäväisyyttä.
He sanovat: "En jää paitsi!"
Jos Jumala sanoo, että kuka tahansa voi sen saada, haluan sen!"
Kun Hän löytää jonkun sen kaltaisen, Hän pysähtyy.
Veikkaan, että monet kutsuivat Jeesusta.
Mutta Hän kuuli Bartimeuksen huudon ja paransi tämän.
Koska mies ei antanut periksi.
Luuk. 19. Tämä on yksi suosikki- henkilöistäni Raamatussa.
Rakastan tätä kaveria. Sakkeus.
Ensimmäinen jae.
Miten pärjäätte?
"Jeesus tuli Jerikoon ja kulki kaupungin halki. Siellä asui -
mies, jonka nimi oli Sakkeus. Hän oli publikaanien esimies ja -
hyvin rikas. Hän halusi nähdä, mikä mies Jeesus oli, mutta -
ei pienikokoisena ylettynyt kurkistamaan väkijoukon takaa."
Hänellä oli rahaa, mutta ei pituutta.
Sen takia hän ei pystynyt näkemään Jeesusta.
Mieti hieman sitä tilannetta.
"Jeesus on tulossa kaupunkiin. Minä niin haluaisin nähdä hänet!
Miten minä pystyn siihen? En näe väkijoukon ylitse.
Että pitää olla näin lyhyt!
Lyhyyteni on ainainen riesa. Kaikki pitkät saavat siunaukset."
Aina kiikastaa jostain: olemme joko liian pitkiä, liian lyhyitä, -
liian leveitä, liian sitä tai tätä. Itse pidin ääntäni liian matalana.
Aina on jokin asia pielessä.
Mutta hän katseli ympärilleen. Hän oli päättänyt nähdä Jeesuksen.
Joten hän juoksi jonkin matkaa edemmäs ja kiipesi puuhun.
Ehkei häntä olisi huvittanut kiivetä.
En tiedä, miltä puu näytti tai kuinka vaikeaa siihen oli kiivetä.
Minulle se olisi haastavaa.
Puuhun kiipeäminen voi tuntua pikkujutulta, mutta se ei -
varmaankaan ollut kovin helppoa. Hänellä tuskin oli tikkaita, -
mutta hänellä oli päättäväisyyttä. Vaikka sinulta puuttuu jotain, -
sinulla on samat mahdollisuudet kuin muilla, jos olet päättäväinen.
Jollakin voi olla etulyöntiasema, mutta jos sinulla on heitä -
enemmän päättäväisyyttä, teillä on yhtäläiset mahdollisuudet.
"... hän juoksi jonkin matkaa edemmäs ja kiipesi metsäviikunapuuhun -
nähdäkseen Jeesuksen, joka oli tulossa sitä tietä."
Tämä on aivan mahtava kohta. "Mutta tultuaan sille kohtaa -
Jeesus katsoi ylös ..." Mikä sai Hänet katsomaan ylös puuhun?
Kuka kävelee kadulla näin? Ympärillä oli paljon hälinää, -
ja monet yrittivät puhua Hänelle ja repivät Häntä eri suuntiin.
Mutta Hän aina pysähtyy ja löytää ne ihmiset, -
jotka eivät suostu luovuttamaan.
Saatat luulla, että Hän on unohtanut sinut, -
mutta Hän tietää nimesi ja osoitteesi ja Hän tarkkailee sinua, -
ja Hänellä on suunnitelma läpimurrostasi!
Vapautuksen päiväsi on nurkan takana, joten älä vaan luovuta.
Hän käveli ja katsoi ylöspäin ja sanoi: "Tule kiireesti alas.
Tänään minun on määrä olla vieraana sinun kodissasi."
Ja mitä tapahtui? Kaikki suuttuivat.
"Miksi menet hänen kotiinsa? Miksi hänen luokseen, ei minun?"
Hän aterioi aina niiden luona, jotka pysyvät kapealla polulla.
Hän aterioi aina niiden luona, jotka ovat valmiita kiipeämään puuhun -
ja jotka huutavat yhä kovempaa.
He sanovat: "En aio juuttua itsesääliin lapsuuden kotiolojeni -
tai oppimisvaikeuksieni takia.
En aio elää itsesäälissä, koska olen liian sitä tai tätä.
Kieltäydyn piehtaroimasta tien- varressa 38 vuotta odottaen ihmettä.
Otan vastaan Jumalan lupaukset ja minulle luvatun läpimurron."
Tykkäät, koska innostut aina kuullessasi tällaisia asioita.
Rehellisesti sanottuna, et voi asua kokouksessa.
Sinulla ei kotona ehkä ole hengellistä kannustusjoukkoa.
Sinun täytyy innostaa itseäsi - Pyhässä Hengessä.
Sinun on puhuttava itsellesi: "Minä en luovuta. En luovuta."
Muistan kun päätin, että haluan vihdoin oppia nauttimaan elämästäni.
Vihollinen oli varastanut minulta ilon.
En saanut koskaan kokea lapsuutta.
Enkä ymmärtänyt lapsenkaltaisuutta. Kun tajusin, kuinka tärkeän -
osan elämästäni vihollinen oli ryöstänyt, ajattelin, -
että minusta tulee 60-vuotias lapsi.
Otan takaisin sen, minkä vihollinen ryösti minulta.
Olin aina valinnut työnteon hauskanpidon sijaan, sillä pidin -
silloin itsestäni enemmän kuin levätessäni tai nauttiessani.
Sain kutsun erääseen paikkaan vierailulle.
Olin juuri menossa valmistautumaan, kun sama vanha syyttävä ääni sanoi:
"Ei kannata lähteä, sinun pitäisi tehdä töitä."
Huusin täyttä kurkkua: "Paholainen, minä aion nauttia elämästäni!!"
Olin kotona yksin huutamassa täysillä paholaiselle.
Joku olisi voinut luulla minun kuuluvan mielisairaalaan.
Selvisin kuitenkin kaikesta ja nyt nautin elämästäni.
Se kuitenkin vaati päättäväisyyttä. Tarvitsen sitä vielä edelleenkin.
Joinain päivinä tarvitsen päättäväisyyttä -
rauhan säilyttämiseen, anteeksi antamiseen, -
opiskeluun tai terveyden ylläpitoon.
Et pääse elämässäsi eteenpäin, jos vain haikailet turhia.
Sinun on sanottava: "Minä olen päättäväinen."
Sanot: "Entä jos minulla ei ole sitä?"
Pyydä sitä Jumalalta ja sanoa: "Minulla on päättäväisyyttä, -
mutta se taitaa nyt olla koomassa. Herätä se Herra!"
Elämän suurimpia haasteita on oppia elämään epäitsekkäästi -
niin, ettei keskity aina vain itseensä.
Tarjoamme tänään dvd-opetussarjan "It's not all about me".
Tulet todella nauttimaan siitä, joten hyödynnä tämä tarjous.
Siirrä huomio pois itsestäsi. Älä pidä itseäsi maailman napana.
Jumala tulee yllättämään sinut kun keskityt siihen, mihin Hän haluaa.
Anna Hänen huolehtia sinusta.
Tilaa "It's not all about me" dvd-opetussarja ruudussa -
näkyvillä tiedoilla tai sivuiltamme www.joycemeyer.org.
Löydä epäitsekkään elämäntavan ilo.
"Eat the cookie, buy the shoes" on tuore lähestymistapa -
suhteesta omaan itseemme. Ei pidä olla itsekäs ja -
itsekeskeinen, mutta salli itsellesi joskus jotain kivaakin.
Juhlista saamiasi voittoja. Se tuo tasapainoa elämääsi.
Kirjasta on varmasti suuri apu.
Saatavissa www.joycemeyer.org sivuiltamme sekä kirjakaupoista.
Tulossa ...
Todellinen elämä odottaa meitä. Se elämä on sisälläsi.
Meidän on kuoltava itsellemme ja tulemme kokemaan -
valtavaa iloa ja olemaan muille suureksi siunaukseksi.
Tulossa ...
Tapahtuu ihmeellisiä pelastumisia, kun Hand of Hope tavoittaa -
monia ihmisiä ympäri maailmaa Papua-Uudesta-Guineasta Haitiin.
Toivon käsi.
Vieressäni on Mumu ja hänen pikku poikansa Mita.
Suurin tuska hänen elämässään on ollut se, ettei hän ole voinut -
ruokkia lapsiaan. 4-vuotias tytär kuoli vähän aikaa sitten.
Hän tuli kaukaa toivoen saavansa ruokaa 1,5-vuotiaalle pojalleen, -
ettei hän kuolisi siskonsa tavoin.
Ei vaadi paljoakaan saada muutosta aikaan jonkun toisen elämässä.
Suomennos: Hanna Österlund
Ohjelman kustansivat Joyce Meyerin järjestön ystävät ja kumppanit.