o
Miltä tuntuisi elää tyytyväisenä? Se on mahdollista.
Pysy mukana, niin kuulet, miten se onnistuu.
ILOA ARKEEN Johdonmukaisesti tyytyväinen 2/2
Autuaaksijulistuksessa autuaita ovat hengessä köyhät eli nöyrät, -
jotka eivät korota itseään.
Amplified-käännöksessä autuas sanan määritelmä on "tyytyväinen",-
"onnellinen". Emme ole autuaita, jos olemme aina tyytymättömiä.
Matt. 11 kertoo nöyrien löytävät levon sielulleen.
Paavali taas sanoo, että nöyrät saavat elää sovussa.
Nöyryys on se, mitä todella tarvitsee tavoitella.
Katsotaan upeaa tarinaa nuorukai- sesta, tuhlaajapojasta. Luukas 15.
Olen oppinut paljon tutkimalla tarinaa pelkän lukemisen sijaan.
Jakeesta 11: "Eräällä miehellä oli kaksi poikaa. -"
"Ja nuorempi heistä sanoi isälleen: 'Isä, anna minulle..."
Ympäröikää "anna minulle".
koska näin suhteemme Jumalaan yleensä alkaa.
"Isä, anna minulle, anna..."
Listaamme kaiken, mikä pitäisi meidät onnellisena ja pelastettuna.
"Jumala en kestä enää tätä!"
"Jos et muuta miestäni ja lapsiani..."
Meitä ei tarvitse muuttaa!
Vai kuinka usein sanomme: "Jumala, jos et muuta minua..."
Niin hän pyysi isältään perinnön. Hän ei tyytynyt siihen, mitä oli.
Hän ei ollut tyytyväinen isänsä alaisuudessa, siunattuna.
Hän halusi sen kaiken tehdäkseen, mitä vain halusi.
Niin isä antoi perinnön.
Tajuamme, ettemme haluakaan jotakin, kun Jumala antaa sen.
Hän haluaa näyttää, että se tekeekin onnettomaksi.
Tarina on tuttu. Hän lähti kotoa, tuhlasi kaikki rahat, -
päätyi paimentamaan sikoja, syöden niiden ruokaa.
Sitten hän tuli järkiinsä.
Hän päätti palata isän luo, ja pyytää, että hän tekisi...
Enää ei tarvinnut antaa. Hän oli täysin muuttunut!
Mitä sikolätti saakaan aikaan!
Ensin ansaitsemme mielestämme kaiken, -
mutta kohdatessamme itsemme, -
nähdessämme haisevan, kovan ja ylpeän asenteemme...
...päivittelemme, miten ikinä voisimme enää tuomita ketään.
Miten saattaisin ajatella, ettei minulla ole enää opittavaa?
Miten voisin enää haluta kaiken itselleni?
En ansaitse mitään, vaan kaikesta kuuluu kiitos Jumalalle.
Jumala auttakoon olemaan tyytyväinen elämään, -
ja arvostamaan, mitä Hän on tehnyt. Kiitetään Häntä vielä enemmän!
Nöyryys tulee murtuneisuuden kautta, eikä se tapahdu helposti.
Usein vaaditaan tällaisia tuhlaajapojan kokemuksia -
muuttuaksemme ottajista sellaisiksi kuin Jumala haluaa.
Anna vain tahtosi mukaan. Jos pyyntöni on huono, älä anna sitä!
Tunnen lihani. Voin olla ahne. Asenteeni voi olla huono.
Joten työstä minussa edelleen nöyryyttä.
Se on Herramme Jeesuksen keskeisin hyve.
Toinen tyytyväisyyttä tuova avain on aito yhteys Jumalaan, -
ei uskonnollinen toiminta.
Aito yhteys Jumalaan.
Joh. 16 kertoo, että Pyhä Henki lähetettiin luoksemme olemaan -
läheisessä yhteydessä meihin. Jeesus ei kuollut uskonnon tähden.
Hän kuoli antaakseen syvän yhteyden Jumalaan kauttaan.
Voimme keskustella Jumalan kanssa pitkin päivää.
Niin voimme erottaa oikean väärästä, tunnistaa virheet.
Voimme saada suhteen Jumalaan, puhua Hänen kanssaan kaikesta.
Hän välittää huolistamme, tarkkailee meitä kaiken aikaa.
Hän ei koskaan jätä eikä hylkää.
Seuraavaksi yksi kauneimpia raamatunkohtia: Psalmi 17:15.
Vuosina, jolloin olin niin tyytymätön, -
löysin tämän, ja se oli minusta upea. Psalmi 17:15 (Amp.)
"Mitä minuun tulee..." Daavid puhuu.
"...katselen alati kasvojasi vanhurskaudessa."
"Olen täysin kylläinen herättyäni, -
katsellen sinun muotoasi ja ollen suloisessa yhteydessä kanssasi."
Kun Jumalan tarve on niin suuri, -
kun viimein ymmärtää, miten syvästi Häntä tarvitsee, -
ei tee aamulla omaa suunnitelmaa ja odota iltaa puhuakseen Hänelle.
Niin tekee jo herättyään, kun silmät ovat vielä uniset.
Epätoivon tähden! Tiedät, ettet ole mitään ilman Häntä.
Asenne tulisi olla: "Jumala, jos et mene, älä lähetä minua."
"En ole mitään yksin." Daavid sanoi: -
"Yhtä minä pyydän Herralta... Ei pitkää pyyntölistaa.
"Yhtä minä pyydän Herralta, sitä minä etsin, -
että saan katsella sinun suloisuuttasi, -
ja asua läsnäolossasi kaiken elinaikani."
Et tarvitse jotakin tiettyä asiaa ollaksesi tyytyväinen!
Saatat haluta sitä, mutta tarvitset vain syvempää suhdetta Jumalaan, -
ylösnousemusvoimaa!
Kyse ei ole uskonnollisesta toiminnasta -
tai että yrittää lukea Raamattua saadakseen pisteitä Jumalalta.
Kyse ei ole tunnin rukouksesta, jonka toivoo päättyvän pian -
yrittäessään käyttää aikaa Jumalaan. Unohda kello!
Älä rukoile kellon mukaan, ylpeillen käyttämästäsi ajasta.
Elä Hänen kanssaan ja Hänen kauttaan!
Ilman Häntä emme voi tehdä mitään. "Olen täysin ravittu!"
"Herätessäni kommunikoin jo Jumalan kanssa."
Näin käy vain ihmisille, jotka tietävät tarpeensa syvyyden.
Daavid sanoi tuoneen elämänsä Herran tykö.
Katsotaan Psalmin 63 ensimmäisiä jakeita.
"Daavidin virsi... kun hän oli Juudan erämaassa. Jumala, -
sinä olet minun Jumalani. Sinua minä etsin varhain. -"
"Sinua minun sieluni janoaa." Mitä sinä janoat?
"Sinua halajaa minun ruumiini kuivassa ja nääntyvässä, -
vedettömässä maassa." Unohda haluamasi ylennys, -
tai jokin haluamasi asu tai treffit komean miehen kanssa...
Ne eivät tuo onnea. Ilman Jumalaa ei ole iloa.
Ilman Häntä ei ole todellista onnea. Psalmi 63:5.
"Minun sieluni ravitaan niinkuin lihavuudella ja rasvalla,-
ja minun suuni ylistää sinua riemuitsevilla huulilla, -
kun vuoteessani sinua muistan ja ajattelen yön vartiohetkinä."
Olet ravittu, kun Jumala on ensimmäisenä elämässäsi.
Kyselele, onko Hän ensimmäisenä, vai sanotko vain niin.
Älä laula "kaiken sinä saat", jos et tarkoita sitä.
Puhun nyt joillekin täällä!
Avaimia tyytyväisyyteen.
Käsitä, että tyytymättömyys loukkaa Jumalaa.
Se ei hyödytä, vaan tekee vain onnettomaksi.
Tyydy lahjoihin, joita sinulla on.
Jos haluaisit laulajaksi, olematta sitä, tyydy siihen.
Jos halusit saarnata lavalla, mutta tehtäväsi on vain auttaa, -
tyydy siihen.
Jos haluaisit suuren talon, -
mutta asut kerrostalossa, tyydy siihen.
Mikä lahjasi onkaan, tyydy siihen.
En taida tuntea miestäni onnelli- sempaa ja tyytyväisempää ihmistä.
Puhun nyt totta. 42 vuoden aikana hän ei ole juuri valittanut, -
paitsi liikenteessä ollessaan.
Sitä ei lasketa.
Kaikki miehet ajattelevat, että muut kuskit ovat tolloja.
"Hidastelijoita!" "Miksi kiilasit eteeni?" - "Itse teit niin eilen."
"Enkä tehnyt!" Mutta liikennettä lukuunottamatta -
hän on onnellisin ihminen. Miksi? Hän on tyytyväinen itsenään.
Meiltä kysytään aina, onko Davesta esilläoloni vaikeaa. Ei ole!
Jumala näytti hänelle kauan sitten, että jos tekee pyydetyn, -
elämään tulee ilo ja rauha. Emmekö juuri sitä halua?
Luulemme niiden tulevan teoin.
Eivät teot tai jonkin saaminen tuo niitä, -
vaan tyytyväisyys kaikessa.
Muuta ei tarvita.
Mieheni onneen ei vaadita sitä, mitä minä nyt teen. Se on kokeiltu.
Eräs pastori koki, ettei naisen tule tehdä tätä, ja antoi sanan:
"Veli... sinun pitäisi opettaa raamatturyhmäänne, ei vaimosi."
Kokeilimme sitä. Yritin pitää suuni kiinni ja hän yritti opettaa.
Kolmisen viikon kuluttua meiltä kysyttiin, miksi teimme niin.
Väki alkoi kadota.
Vaikka joku sanoisi, että pitäisi tehdä jotakin, aina ei pidä.
Ei jokaisen pastorin vaimon tarvitse soittaa ja laulaa -
tai opettaa naisia tai työskennellä seurakunnassa.
Eiköhän vapauteta ihmiset olemaan, keitä ovat!
Nyt upea kohta Johanneksen 3. luvusta.
Taidan kiintyä tähän tuoliin.
"Paras nousta, en kuluta tarpeeksi kaloreita!"
Valmiit? Rakastan tätä. Johannes 3... jae 22.
"Sen jälkeen Jeesus meni opetuslapsineen Juudeaan."
"Hän oleskeli siellä ja kastoi. Johanneskin kastoi Ainonissa, -
"koska siellä oli paljon vettä. Ihmiset tulivat kastettavaksi, -
koska Johannes ei ollut vielä vankilassa.
"Hänen opetuslapsensa väittelivät juutalaisen kanssa puhdistuksesta."
"He tulivat Johanneksen luo sanoen..." Paholainen taas asialla.
"Rabbi, se, joka oli kanssasi Jordanin tuolla puolella, -
ja josta todistit, hän kastaa, ja kaikki menevät hänen tykönsä."
Paholainen yritti synnyttää kateutta siitä, -
kuka kastaisi enemmän ihmisiä. Typerääkö?
Monet tunnustuskunnat kiistelevät tavalla, joka on yhtä typerää.
En ymmärrä sitä.
Tunnustuskuntia jakautuu, kun ei tiedetä, kenen nimessä kastaa.
Jos se on huolena, käyttäkööt Isää, Poikaa ja Pyhää Henkeä.
Kaikkia heitä. Ei kiistellä näin naurettavista asioista.
Tarvitsemme yksimielisyyttä.
Tulee etsiä sitä, missä olemme samaa mieltä.
Puhu kielillä tai ole puhumatta, mutta kiistat pois!
Minä puhun, mutta rakastan sinua, vaikka et puhuisi.
"Voinkohan enää kuunnella sinua..." Älä hassuttele!
Mikset muka?
"En tiedä uskonko noin?" Ehkä oletkin väärässä.
Nyt kun nöyryys on työn alla, niin ehkä olet väärässä.
"Sinäpä sen sanoit!"
Meidän ei tarvitse riidellä kaikesta.
"Kastaako vauva vai aikuinen?" Jos se vaivaa, niin tee molemmat.
En yritä olla typerä. Uskonopit toki ovat tärkeitä, -
mutta tuskin Jumala suuttuu, jos meidät kastetaan kahdesti, -
jos se vaivaa. Tehdään, mitä pitää, ja palvellaan Jumalaa riitelemättä.
Kuka sitten on oikeassa? Ei kukaan meistä. Ei sataprosenttisesti.
Siksi on oltava avoin oppimaan. Ja tämä on mittapuumme.
Ei omat tai tunnustuskuntien mielipiteet, -
vaan uskomme perustuu siihen, mitä Jumala sanoo.
"Onkohan paholainen edes olemassa?"
Ei ihme, että olet sekaisin!
Juttelin hiljattain pitkään uskossa olleen naisen kanssa.
Hän ei ole kaltaiseni hurja kristitty, mutta silti kristitty.
Hän rakastaa Jumalaa ja käy seurakunnassa.
Sanoin jotakin paholaisen teoksi. Hän vain tuijotti. Voin kertoa, -
että se ylitti hänen ymmärryksensä.
Lakataan pelkäämästä totuuden tuntemista.
On tunnettava totuus. Se tekee vapaaksi.
Paholainen elää, mutta meillä on valta häneen Kristuksessa!
Paholainen siis yritti sotkea Johanneksen ja Jeesuksen välejä.
Mikään ei ole muuttunut.
"Hän kastaa enemmän ihmisiä. Väki kaikkoaa hänen luokseen!"
"Pastori, uusi seurakunta tulee lähistölle, ja väkeämme lähtee."
Kun aloitimme palvelutyön slummien köyhien parissa, -
jotkut paikallisseurakunnat suuttuivat, koska -
"suurten ei pitäisi varastaa heidän ihmisiään"
En saisi auttaa köyhiä, koska palvelutyöni on suurempi?
Veisin ihmiset? Jos huolehtisivat heistä, eivät he menisi muualle.
Jos toisten lampaat harhailevat, ei tulee syyttää varastamisesta.
Uuden seurakunnan tullessa voi ostaa heille äänentoistolaitteet -
ja ehdottaa yhteistyötä.
Hölmöilyt on jätettävä.
Näin Johannes vastasi jakeessa 27 (Amp.): -
"Ei ihminen voi ottaa mitään, vaatia omakseen mitään, -
ellei sitä anneta taivaasta. Ihmisen on tyytyväisenä -
otettava vastaan taivaasta lahja, joka hänelle annetaan."
Sitten Johannes sanoi olevansa vain edeltäkulkija.
"Hänen tulee kasvaa, minun vähetä. Aikani tehdä tätä on ohi."
"Jumala lähetti minua suuremman. Valmistin tien, nyt vetäydyn."
Meillä on aikamme, mutta on siirryttävä sivuun sen päättyessä.
Emme ole hyviä antamaan vuoroa seuraavalle sukupolvelle.
On opittava nostamaan toisia ylös.
Samalla nousemme itsekin. Tyydytään lahjoihimme!
Halusin soittaa kitaraa ja laulaa.
Ajattelin niillä ja saarnaamalla saavani upean palvelutyön.
Mutta kukaan ei päässyt perille sävellajistani. En liioittele!
Kun lauloin, mikrofoni suljettiin. Lauloin eri sävellajissa kuin muut.
Minulla ei ollut soittajan sormia ja koulumusiikissakin olin surkea.
Puhuminen siis riittäköön! Tyydyn omaan lahjaani.
Saarnaan paremmin, kuin mitä reagoitte.
Voisiko joku tänään iloita itsestään?
Katso itseäsi ja sano: "Tällainen olen."
"Tämän kanssa on tehtävä työtä. Teen parhaani siinä!"
Oikea ajattelu ja puhuminen...
...vaikuttavat tyytyväisyyteemme.
Sananl. 14:14 (Amp.): -
"Hyvä mies löytää tyydytyksen oikeista ja pyhistä ajatuksista."
Omat ajatukset sekoittavat.
Opettele ajattelemaan parasta kaikista.
Oikeat ajatukset tekevät tyytyväiseksi.
Älä mieti saamista, vaan mitä voisit antaa.
Haastan viettämään aamuisin 5-10 minuuttia pohtien, -
mitä voisit sinä päivänä tehdä jollekin.
Tee niin tarkoituksella. Pyydä Jumalaa näyttämään, miten auttaa, -
koska kieltäydyt olemasta itsekäs, omahyväinen, tyytymätön kristitty.
Älä aioi elää niin. Meidän tulee olla kuin Sanalaskun 31 nainen.
Hän kieltäytyi laiskuudesta, tyytymättömyydestä, -
itsesäälistä ja juoruilusta.
Hän kieltäytyi olemasta sellainen.
Sananlaskuissa 18 sanotaan... Tämä on hyvä. Sl 18: 20-21.
"Suunsa hedelmästä saa mies vatsansa kylläiseksi, -
ja saa kyllikseen huultensa satoa." Hyvää tai pahaa.
Sanoissamme on voimaa.
Moni on tyytymätön nyt, koska on puhunut ikäviä asioita toteen.
Puheet ovat toteutuneet. Jos siitä ei pidä, on puheiden muututtava, -
että saisi, mistä pitää enemmän.
Vain puolet taputtavat. Pitääkö toistaa?
Kutsumme olevaiseksi ne, mitä ei ole. Lakkaa puhumasta väärää!
Voimme löytää valitettavaa tai voimme löytää, mistä iloita.
"Et tiedä, mitä elämässäni on meneillään..."
Tekisi mieli ravistella sinua!
Mitä sitten ajatteletkaan, jollakin täällä menee vielä huonommin.
Jollakin on vielä huonompi olo kuin sinulla.
Jollakin on vielä vaikeampi lapsi kuin sinulla.
Joku on odottanut läpimurtoa vielä kauemmin, -
ja luultavasti paremmalla asenteella.
Olet siunattu!
Olet siunattu, koska tunnet Jeesuksen, etkä mene helvettiin!
Monet asiat vaikuttavat siihen, olemmeko tyytyväisiä vai emme.
Kiitollisuus ja oikea asenne Jumalaa kohtaan auttavat.
Asiat eivät tee tyytyväiseksi, vaan oikea asenne. Se ratkaisee.
Monet voitte muuttaa elämäänne dramaattisesti asennemuutoksella.
Sama pätee minuun. Usein muistutan itseäni uuden asenteen tarpeesta.
On tärkeää olla kiitollinen ja tajuta, miten siunattuja olemme.
Saatavana on nyt CD-sarjani Contentment and Satisfaction.
Olin vuosia tyytymätön.
Tavoittelin aina tuloksetta jotakin ollakseni onnellinen.
Jos vain pääsisin jostain eroon, olisin onnellinen. Silti en ollut.
Kokemus on opettanut, mitä vaaditaan tyytyväisyyteen.
Haluan kertoa niistä 4-tuntisessa opetuksessani.
Ota yhteyttä ja hanki CD-sarja, jotta alkaisit nauttia elämästä, -
joka Jumalalla on varattuna.
Todellinen voitto ja vapaus eivät tarkoita ongelmattomuutta.
Todellinen vapaus on sitä, ettei anna ongelmien vaivata.
Tilaa Joycen opetus Contentment and Satisfaction tänään.
Voit saada elämän, jota rakastat. Tilaustiedot näkyvät ruudussa.
Tulossa...
Jumalaa ei palvella järkeilemällä, vaan sydämenuskolla, -
ja ottamalla mieli hallintaan, -
kun se ei ole Jumalan sanan mukainen.
Harkitsetko kumppanuutta?
Katso, minne raha menee: www.joycemeyer.com
Suomennos: Tiina-Maria Aarnio