Väntar du på ett genombrott?
Eller är det möjligt att genombrottet väntar på dig?
Om det och mycket mer i programmet.
GLÄDJE I VARDAGEN Andlig mognad 2/2
Vilka är symptomen på högmod?
Den högmodiga litar på sig själv -
ber inte om hjälp, delegerar ingenting, -
måste göra allt själv, ingen annan kan göra det på rätt sätt.
De högmodiga knotar och klagar för att de måste göra allt -
men låter ingen hjälpa.
Frun klagar att mannen inte hjälper, -
han gör det, men hon gillar inte hans sätt att hjälpa.
Efter ungefär 10 ronder slocknar mannens vilja att hjälpa.
Så hon lever sitt liv klagande över att han inte hjälper henne.
En av de saker jag har varit tvungen att lära mig under de senaste 4 åren -
för att inte dö eller önska mig döden, vilket är värre, -
är jag måste lära mig att ge arbetsuppgifter till andra -
och inse att de inte gör det så som jag anser att det ska göras.
Jag har varit tvungen att inse att mitt arbetssätt inte är det enda -
och fatta att kanske någon kan komma på en bättre idé än jag.
Är ni med?
"Självständiga" människor kan inte göra så här.
Världen är full av stressade människor, ledare och pastorer.
De talar hela tiden om hur upptagna de är.
De har aldrig en ledig stund. De har en mördande tidtabell.
Till slut sa Gud till mig: "Sluta tala om din tidtabell -
du har själv gjort den. Om du inte tycker om den, ändra på den."
Jag protesterade. Utan mig så sköts saker inte på rätt sätt.
Jag måste vara med, veta allt, säga min åsikt.
Vet du vad jag fattade? Jag behöver inte!
När du är redo att släppa taget flyttar Gud smörjelsen åt en annan.
Om du inte ger det åt någon ...
Ofta är det så att när krav ställs på någons talanger -
så kommer deras gåva upp till ytan.
Så är det ju också med dina barn.
Du som är överbelastad, låter du barnen göra en del av hemsysslorna?
Sängen ditt barn bäddat ser inte lika bra ut som den du bäddat!
Men dina egna färdigheter har utvecklats med tiden!
Ge andra en möjlighet att begå sina egna fel och lära sig av dem.
Var inte för kritisk.
Det lönar sig inte att klandra andra för varje litet fel de gör -
då du börjar ge dem mera ansvar, annars släcker du deras gnista.
Lägg märke till det de gjort bra, uppmuntra dem.
Människor växer upp till det du tror att de kan bli.
Människor med outnyttjade skatter väntar på att någon ska tro på dem.
Åtminstone lite.
Vi läser i Apg 6:1 så här: -
"Vid den tiden, när antalet lärjungar växte började -
de judar som talade grekiska klaga på dem som talade hebreiska för -
att deras änkor blev bortglömda vid den dagliga matutdelningen."
Tillsammans med tillväxt uppstår alltid problem.
Församlingen växte, många upplevde att de inte behandlades rättvist.
Apg 6:2-3 "Då kallade de tolv samman alla lärjungar -
och sade: 'Det är inte bra om vi försummar Guds ord -
för att göra tjänst vid borden.
Nej, bröder, utse sju män bland er som har gott anseende -
och är fyllda av Ande och vishet -
så ger vi dem den uppgiften.'"
Vad hade skett med församlingen om apostlarna hade sagt: -
"Änkorna bråkar, vi tar hand om det här.
Vi ordnar så att distributionen av maten fungerar -
och ingen blir upprörd." De sa -
"Nej, vi måste fokusera, det är inte rätt att vi blandar oss i -
distributionen av mat på bekostnad av bön och studier."
Var mycket noggrann då något växer till i ditt liv och det -
uppstår problem. Du tror att du är den enda som kan lösa problemet.
Kanske du ska ge det till någon annan, genast!
Du måste fokusera på det du verkligen ska göra.
Mose var i samma situation i 2 Mos 18.
Han blev utsliten av att reda upp konflikter människor emellan.
Hans svärfar såg hur han arbetade. "Varför gör du allt själv?"
Mose sa: "Människorna kommer till mig." Jag älskar uttrycket!
Hur ofta driver vi oss själva till bristningsgränsen bara för att -
någon kommer till oss och vill att vi ska göra något för dem?
Har du någon uppfattning om alla de förväntningar som ställs på dig?
Ja, någon där borta fattade!
Jag är inte enbart förkunnare och lärare -
med en världsomspännande tv-verksamhet.
Jag är också hustru, mamma till fyra vuxna barn, jag har nio barnbarn.
Jag bär ansvar för min mamma och tant, de är 80-åringar.
Alla har de förväntningar.
Ingen av oss tycker om när andra är ledsna på och missnöjda med oss.
Till slut insåg jag: -
"Jag kan inte låta din nödsituation kontrollera mitt liv.
Kan du försöka ha din kris när -
jag är vaken och inte när jag försöker sova eller har ledigt?"
Jag försöker hjälpa någon här!
"Nej", är en fullständig mening.
"Du sa nej? Vad menar du?"
Nej! Det behövs ingen förklaring!
Moses svärfar sa: "Det du gör är inte bra."
Jag har fastnat vid den punkten nu, -
men jag försöker följa den Helige Andes ledning.
Jag måste stanna upp, jag tror jag måste säga till några av er: -
"Det du gör är inte bra. Det är inte bra!"
De förde 70 tillförlitliga, smorda män till Mose.
Mose lade sina händer på deras huvud och överförde smörjelsen.
Efter det fick de här männen sköta om alla små frågor.
När allt var gjort sa Moses svärfar: -
"Du kommer att vara nöjd liksom också de som är omkring dig."
Gud ger oss människor till vår hjälp.
Om vi inte använder dem är vi olyckliga och de är frustrerade.
De har något att ge men då ingen låter dem ge -
känner de sig onyttiga.
Det är min första punkt.
Följande symptom är att de hög- modiga tror för mycket om sig själva, -
de har en felaktig bild av sig själva.
Rom12:3. "I kraft av den nåd jag har fått -
säger jag till var och och en av er: ha inte högre tankar -
om er själva än ni bör utan tänk förståndigt -
efter det mått av tro som Gud har tilldelat var och en."
Efter det här talar han om hur kroppen fungerar -
hur viktiga alla kroppsdelar är och hur de alla samarbetar -
fastän de är extremt olika.
Hur går det för de högmodiga?
Vad än de är begåvade att göra -
så glömmer de att de har fått sin begåvning av Gud -
de börjar tro att den är deras egen förtjänst.
De börjar tro att allt beror på deras egen förträfflighet.
Sedan börjar de se ner på dem som inte kan göra det som de kan.
Sanningen är att Gud aldrig hade för avsikt att de ska göra det du gör.
Vi väljer vår fullständiga motsats då vi gifter oss, och så börjar striden: -
"Hur kan du tänka så?" "Hur kan du göra så där?"
Den som tycker om att tala gifter sig med en som vill vara tyst.
Den som fattar snabba beslut väljer en som funderar i det oändliga.
Dave sa:"Du springer alltid före Gud." Jag sa:"Du 15 km efter".
Han överväger allt noggrant. Det vill inte jag.
Jag har en åsikt innan jag hört frågan till fullo.
Jag är eldig, entusiastisk!
Dave väntar: "Vi får se."
Jag försöker som en god hustru placera mig under Daves auktoritet.
Han gjorde ingenting. Jag var hela tiden färdig att sätta igång.
Ska han vara familjens överhuvud?
Ska jag tro att Gud leder honom? Ska jag säga: "Javisst min skatt"?
Till slut sa jag "Javisst, min skatt" och när han vände ryggen till...
Gud vare tack, jag har förändrats!
Nu gör jag det bara och berättar sedan för honom vad jag gjort.
Nej, jag är en underdånig hustru.
Sanningen är att jag har saktat in lite och han har ökat takten lite.
Gud förändrar oss alla enligt sin tidtabell och det fungerar.
Du måste arbeta med dig själv. Du kan inte ändra andra!
Du frustrerar dem. De blir allt mer övertygade om -
att de inte vill ändra sig. Du frustrerar bara dig själv!
Inse skönheten i att Gud gett dig människor som är annorlunda än du.
Du behärskar inte allt. Vad du än tänker så behöver du de där andra.
Men det är inte lätt. Jag kan göra fyra eller fem saker på en gång.
Och det är så svårt för mig att vara trevlig -
mot någon som kan göra bara en sak åt gången.
Speciellt om de arbetar för mig.
Jag ger dem ofta många uppgifter samtidigt.
De måste ha ett gott minne för att hänga med i svängarna.
Jag ger en uppgift och en till -
och de bara fortsätter att arbeta på den första uppgiften ...
Varje prövning innehåller en skatt.
De som är annorlunda än vi, de drar skräpet till ytan i oss.
Jag är inte dum, läser Bibeln, jag vet att jag inte ska göra så, känna så.
Jag beter mig rätt så mycket bättre -
men med mina känslor klarar jag mig inte riktigt lika bra av.
De goda nyheterna är att när du inte känner det så längre -
har du dött från det och kan gå vidare med något annat.
Men tro mig, det kommer att finnas något annat.
En annan stor orsak, förutom att inte studera, -
till att folk inte mognar är att de inte förstår -
vad korsfästelsen av köttet betyder.
De förstår inte vad Paulus menade då han sa att han dör varje dag.
Kol 3 säger att vi ska döda köttet. De förstår inte!
Paulus säger: "Nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i mig.
Och det liv jag nu lever i min kropp, det lever jag i tron på Guds Son."
Paulus hade kommit till tro 20 år innan han sa så här.
Det tar tid att fatta. Du måste samarbeta med Gud.
Andlig mognad är mer än att sitta i kyrkbänken på söndagen -
och lyssna till dem som ihärdigt studerat för att själv förstå -
och som matar dig med sked.
På hemvägen kommer du inte längre ihåg vad de sade.
Du behöver göra anteckningar -
eller köpa den bandade undervisningen -
men finn något som du behöver, en svaghet i ditt liv, -
något du vet att Gud inte tycker om.
Och arbeta med det, arbeta, arbeta.
Säg: "Jag vägrar att fortsätta så här, att vara en ohövlig kristen.
Jag vägrar att vara högdragen och anse att jag är bättre än jag är."
Våra symptom avslöjar våra brister.
Vet du hur du snabbt kan avgöra om du tror för mycket om dig själv?
Talar du nedlåtande till andra?
Om du är snabb, förringar du de långsamma?
Jag minns då jag stötte på långsamma kontorister och tänkte: -
"Finns det ingen som kan röra sig snabbare än en sköldpadda?"
De oerfarna kontoristerna tog hand om mina saker.
I kassakön stod jag bakom den som inte hade prislappar på sina inköp.
Gud ville att jag skulle lära mig att låta mitt köttsliga jag dö.
Jag lärde mig att vara tålmodig i alla de här situationerna.
Och en dag då jag hade lite bråttom hittade jag ingen försäljare!
Jag lyftes "från långsam till ingen expedit" -nivån. Gud har nivåer!
Jag ville bara finna någon som tog emot mina pengar.
Vi tror vi att vi lärt oss läxan och så höjer Gud ribban.
Han vill att vi gräver djupare.
När du tror att du fått din mun under kontroll, så höjer Han nivån.
Tro aldrig att du är ödmjuk. Det är förbjudet.
Om du tror att du är ödmjuk så visar det att du är högmodig.
Stolthet över sin egen ödmjukhet, det är verkligen illa.
All vår styrka kommer från Gud.
Ge Honom äran för allt det du är bra på.
Förvänta dig aldrig att andra är bra på samma saker som du.
Vi förstår det om det gäller t.ex. sång.
Om vi inte alla fått en lika fin röst röst är det inte vårt fel -
så sådant kommer vi snabbt över.
Den här konferensens sångare Martin har ont i halsen -
så han ringde upp mig. Dave sa: "Du måste kanske leda lovsången!"
Jag fnös. "Alla springer ut ur byggnaden innan vi kommer igång!"
När jag sjunger stänger de av mikrofonen.
Ingen vet i vilken tonart jag sjunger.
Men det är i alla fall inte samma tonart som alla andra sjunger i.
Jag har inget problem med det. Jag är inte avundsjuk på Martin.
Jag försöker inte sjunga. Jag gör inte sådant längre.
Men jag försökte lära mig spela gitarr för min granne kunde det.
Den där grannen som fick pälsen, hon kunde spela gitarr.
Jag ville spela gitarr fastän jag fick underkänt i musik i skolan.
Jag var toppstudent i min klass, men jag förstod inte "do-re-mi".
Min pojke spelar gitarr, han har komponerat några sånger.
"Har du?" sa jag.
Jag köpte mitt barnbarn något jag trodde var en gitarr.
Min son höll på att skratta ihjäl sig. Det var en vacker liten bok.
På ena sidan fanns det jag trodde var en gitarr.
När man tryckte här så hördes musik. "Titta! Jag köpte en gitarr!"
Min pojke sa: "Det är inte en gitarr utan en spelande bok."
Jag fattar inte allt!
Jag försökte lära mig därför att hon kunde. Jag kunde inte.
Mina fingrar var för korta, de nådde inte över greppbrädan.
Jag försökte göra så mycket som andra gjorde.
Jag klarade inte av faktumet att de kunde och jag inte kunde.
Hon hade en trädgård. Jag försökte ha en trädgård och hatade den.
Jag hatade den. Jag sydde kläder åt Dave. Han hatade dem.
Jag sydde shorts till Dave, fickan var längre än shortsen.
Jag klarade inte av att andra kunde göra något som jag inte kunde.
Många slösar på så sätt bort sin tid utan att märka sin egen begåvning.
Kanske du tycker att din begåvning inte är tillräckligt imponerande.
Högmodiga personer älskar titlar.
Om nyanställda hos oss frågar vilken deras jobbtitel är -
skulle jag helst säga upp dem ögonblickligen.
Jag arbetade för 25 år sedan i en snabbt växande församling.
Jag minns dagen då pastorn gav varje medarbetare en titel.
En blev chef för hjälparbetet en annan lovsångsledare -
en tredje blev biträdande pastor.
Jag blev koordinator, kvinnoarbetets koordinator.
Koordinatorn förkunnar inte undervisar inte, bara sätter ihop.
Jag tyckte inte om det, jag ansåg att jag är Guds kraftfulla kvinna.
Fattar någon?
Jag ville inte koordinera. Jag ville ha en titel.
Titlar intresserar mig inte längre. Då jag reser är första frågan: -
"Hur ska vi titulera dig? Biskop? Doktor?" Jag säger "Joyce är bra"
Jag behöver inte de där titlarna längre.
Jag vet vem jag är i Kristus, jag behöver inte längre titlar.
Det är inget fel med titlar.
Det är fint om du är biskop, om du är doktor. Gud hjälp mig så att -
jag inte trasslar till det hela.
Jag talar enbart för egen del, jag vill bara undervisa människor.
Jag är bara Joyce.
Jag behöver inte vara doktor Joyce eller biskop Joyce.
Jag är Joyce. Jag var tilltrasslad och nu är jag förvandlad av Guds nåd.
Och jag kan tala! Inte sjunga, men tala.
Då du gör det du gör bra blir du lycklig.
1 Petr 5:6 "Ödmjuka er därför under Guds mäktiga hand så ska han -
upphöja er när tiden är inne."
Tänk inte för mycket om dig själv.
Om vi är högmodiga kan vi inte uthärda de svaga och misslyckade.
Observera hur du förhåller dig till andras svagheter.
Kanske de inte kan något åt att de inte kan.
Kanske du kan hjälpa andra att nå högre, -
men det lyckas inte om du förringar dem.
Kanske den personen inte ska göra just det.
Jag har märkt med alla dem jag jobbar med -
att om jag försöker tvinga någon göra något de inte kan -
behöver jag hitta vad de är bra på.
Och hitta någon annan för det de inte kan, så blir ingen frustrerad.
Amen! Tacka Gud!
Andlig mognad förutsätter att vi föder oss själva med Guds Ord.
Det är bra för dig att använda varje extra tillfälle till att äta -
dina andliga mellanmål så att du håller dig andligen stark.
Börja varje dag med en andaktsstund.
Vi har en ny bok om att höra från Gud varje morgon.
Jag skrev själv boken men längtar efter att läsa den på nytt!
Jag tror du vill och behöver lyssna på Gud.
Den här boken hjälper dig. Vi önskar att du skaffar dig den.
Den här boken har öppnat mina ögon till ett helt nytt liv. Livet har -
saktat ner, ändå får jag mera gjort. Jag är avslappnad -
ser liksom tydligare.
Den här boken valdes till veckans undervisningsbok.
Du kan beställa boken per telefon eller på nätet -
www.joycemeyer.org
I nästa program: -
Vill du verkligen förändras? Att i din personliga kontakt med Gud -
gå igenom din förvandlingsprocess?
HOPPETS HAND
Det är ett stort privilegium för oss att få komma hit till Afrika -
mata de hungriga, ge mat åt dessa kära, söta barn.
De är värdefulla. Vi är tacksamma -
för möjligheten att hjälpa. Vi ordnar inte enbart mat åt dem.
Här finns en kyrka, ett centrum för undervisning och hälsovård.
Här finns en ögonklinik. De som inte har kunnat se kan se.
När vi kommer till sådana här platser så tackar människorna oss.
Men egentligen ska vi tacka dem för förmånen att få hjälpa dem.
Jag tackar dig, du har gjort det möjligt för oss att hjälpa dem!
En hälsosam livsstil är viktig -
det enda du kan göra är att skärpa din självdisciplin och göra rätt val.
Det där var inget bra val. Har du inte lärt dig någonting av mig?
Lyssnar du inte alls på mig?
Drömmer du om att ta Joyce med dig vart du än går?
Nu kan du gratis ladda ner en podcast på iTunes eller på våra nätsidor
För shoppingvagnen tillbaka.
Vi värderar dig och tackar våra samarbetspartner för ert stöd.
Tillsammans matar vi de hungriga, klär de fattiga, -
för glädjebudskapet till nationerna. Kontakta oss. På våra hemsidor -
kan du föra fram böneämnen, se Joyces konferenskalender -
och bli vår samarbetspartner.
Översättning: Himlen TV7