Paulus sa att han vill mata korintierna kött -
men han måste ge dem mjölk för det var det enda de kunde ta emot.
Jag ska servera er kött ikväll -
så ser vi vem som äter och vem som storknar.
GLÄDJE I VARDAGEN Andlig mognad 1/2
Det är dags för oss att fatta ett beslut: vi ska mogna.
Vi behöver fatta det här beslutet -
för det är så lätt att bli kvar där vi är och -
skjuter upp det vi vet att Gud säger oss.
Många går runt berget en gång till och hoppas att Gud ska ändra sig.
Men Han ändrar sig inte.
När Gud sätter sitt finger på något som måste avlägsnas -
blir vi inte tillfreds innan det har tagits bort.
Då Gud säger något ska ändras -
får vi inte den frid Gud vill att vi ska ha innan det förändrats.
Han är mycket tålmodig och talar på många sätt om samma sak -
tills vi till slut förstår.
Ingenting är värre än då du vet vad Gud bett dig göra eller inte göra -
och du vägrar att göra det.
Det är omöjligt att vara lycklig i en sådan situation.
Ef 4:15 säger att vi mognar genom att älska sanningen.
Jag kommer att säga er en hel del sanningar ikväll.
Sanningen om andra hjälper inte -
bara sanningen om oss själva gör oss fria.
Det är inte alltid lätt att höra sanningen.
Ofta lyssnar vi hellre på lögner -
och bedrar oss själva och skyller på andra för våra problem.
Vi måste ändå möta sanningen.
Jag kan fråga Gud: "Vad är mitt problem?"
Han svarar: "Joyce, du har en dålig attityd."
"Ge ett annat alternativ, för jag tycker inte om svaret."
"Gud, varför är jag olycklig?"
Han säger: "Du är egoistisk och självupptagen."
"Men det är Dave också!"
Då Gud visar var vi ska förändras ser vi just de felen hos andra -
och är arga över att bara vi måste förändra oss.
På så sätt uppnår vi ingenting. Vi bär ansvar enbart för oss själva.
Förstod ni inte? Inför Gud är du enbart ansvarig för dig själv.
När vi står inför Gud på domedagen ska vi enligt Rom 14:12 avlägga -
räkenskap för vårt eget liv till Gud.
Därför måste vi verkligen förstå att vi är ansvariga enbart för en person.
Gud frågar mig inte om min man Dave. Han frågar inte om mina barn, -
inte om mina grannar eller församlingsmedlemmarna.
Han frågar mig bara om mig.
I vår iver att ändra på andra kan vi glömma att rannsaka oss själva.
Vi kan inte fortsätta leva slarvigt och ursäkta oss med att andra troende -
gör precis de saker som Gud säger att vi inte ska göra.
Många gånger har jag upplevt att Gud behandlar mig mer -
strikt och strängt än många andra kristna jag känner.
Jag minns hur jag klagade: -
"Varför tar Du alltid itu med mig?
Varför känner jag mig dålig om jag gör så? Andra gör ju det?"
Gud sa helt enkelt: "Du har bett mig om mycket. Vill du ha det eller inte?"
Jag hade bett Herren att få tjäna människor runt om i världen.
Hur många vill ha något, men är inte villiga att betala priset?
Frälsningen är en fri gåva, men för Guds smörjelse och -
närvaro och kraft måste vi betala ett pris.
Bibeln säger att vi ska vandra på den smala vägen -
och undvika den breda som leder till fördärvet.
Så snart du inleder den underbara resan med Gud blir den personlig.
Gud vet allt om dig: -
hur du blivit den du är och de händelser som format dig.
Han behandlar inte dig exakt på samma sätt som andra.
Han har inte samma tidsplan för dig som för andra.
Han använder många olika saker.
Ditt bönesvar kan dröja mycket längre än någon annans svar.
Du förstår det inte. Du är singel, du ha tro för att du ska gifta dig -
men du har redan bett om en äkta man i 15 år, din vän kom till tro -
förra året, bad om en man och är gift med en fin man i kyrkan.
"Jag förstår inte!"
Det är här som förtröstan kommer in.
Vi måste lita på att Gud vet vad som är bäst för oss.
Om Han inte genast svarar -
har Han något bättre i sinnet för oss.
1 Pet 2:2
"Som nyfödda barn, längta (törsta) efter -
den rena (oförfalskade) andliga mjölken,.." (Kärnbibeln)
Det är Guds Ord.
Du kommer inte att växa om du inte älskar Ordet.
Det är dåraktigt att säga till någon att syndarens bön fixar allt.
Det är en bra början, men du lever som en olycklig kristen om du -
inte växer upp, blir fullvuxen.
Det här är en orsak till att världen inte respekterar Gud.
Det finns för många bebiskristna som uppför sig som snorvalpar.
De blir upprörda om det inte går som de vill, de är lättstötta -
de kan inte förlåta, de är ohövliga, outhärdliga osv... osv...
Mogna! Om inte för din egen skull, så gör det för Gud -
så att världen har något att se på som -
förhoppningsvis är något de vill ha: "Det där behöver jag i mitt liv."
Och inte: "Varför skulle jag gå till kyrkan?
Du går till kyrkan varje vecka och du uppför dig sämre än jag!"
Så vill vi inte ha det.
Varför ser vi så många som -
inte har vuxit i Gud?
Först och främst för att vi inte studerar.
Det är en skillnad mellan att läsa och studera.
Under åratal läste jag varje kväll ett kapitel i Bibeln.
Jag fick inget ut av det, jag gjorde det av pliktkänsla, jag studerade inte!
Jag förändrades inte!
Andra går och lyssnar på någon annan som har studerat.
De tycker om det de ser. "Jag önskar jag visste vad du vet.
Jag önskar Gud använde mig som dig. Jag önskar, önskar ..."
Jag fick inte den här tjänsten därför att jag bara önskade.
Det har tagit en mycket lång tid.
Man måste studera.
Jag har använt tusentals timmar till att studera.
"Men Joyce, jag förstår inte ett ord då jag försöker studera."
Var litet dogmatisk. "Gud, jag tänker hålla på tills jag förstår."
Jag säger vad jag tror på, du väljer det som passar dig.
Somliga läser igenom Bibeln på ett år. Det är fint.
Det fungerar inte för mig, men kanske för dig.
Det jag gjort är att jag studerat det jag har haft problem med.
Det fungerar för mig.
Om jag fick ett raseriutbrott igår läser jag inte om framgångsteologi.
Då är det bäst att studera ilska, sinnelag och Andens frukter.
Jag tycker om att studera det jag behöver.
Om jag är hungrig vill jag ha proteiner, inte isglass.
Amen?
Du måste studera det som är problematiskt för dig.
Jag ville lära mig vandra i kärlek för Gud visade mig -
för ungefär 15 år sedan att det kommer på första platsen.
Jag var en egoistisk, självcentrerad kvinna, svår att komma överens med.
Jag har studerat kärlek i 15 år, hela tiden, och har gjort en del framsteg.
Jag behöver studera, hela tiden.
Gud har jobbat med mig om hur jag använder min mun.
Han visade att om jag bättrar mig blir mina böner snabbare besvarade-
smörjelsen kan bli rikligare och människor kan bli botade.
Problemet löses inte på en dag.
Jag har en 1-års studieplan om orden i min mun. Jag studerar, studerar -
studerar, studerar och studerar -
tills jag fattar det.
Jag tror att ett av våra problem är överflöd av Ordet.
Vi hör undervisning i olika ämnen med tio minuters mellanrum.
Du kan titta på fem personer om dagen på tv.
I bilen lyssnar du på radioprogram.
Till lunch lyssnar du på iPod.
På kvällen lyssnar du på cd och går på tre gudstjänster.
Du får 20 olika budskap, det är som att äta 20 mellanmål.
Det är fint att höra allt det. Det hjälper till att förnya ditt sinne -
du blir påmind av den Helige Ande.
Men det är bättre om du fokuserar på det som är betydelsefullt för dig.
"Jag njuter av att lyssna, men jag studerar det här tills jag fattar!"
Är ni av samma åsikt?
Jag studerar Ordet för mina predikningar men också för egen del.
Jag måste arbeta på mig själv, mycket!
Nyligen insåg jag att dagens -
kristna, sådana som vi -
'Ord-centrerade' så lätt blir högmodiga över vad vi vet.
Vi tycker om att stryka under i Bibeln med färgade tuschpennor.
Bibeln kan påminna om en målarbok.
Det betyder inte att vi förstår något.
En del kristna stryker under verser med olika färger per ämne.
Jag brukade bli imponerad. "Oj, vad mycket de vet!"
Sedan såg jag hur de betedde sig. Jag fattade. "Du vet ingenting -
du kan bara färglägga din Bibel."
Du känner dem av deras frukt.
Vi bör vara fruktgranskare, inspektera inte andras utan vår egen frukt.
Det finns indikatorer på vår andliga mognad.
Kanske du nu vill ha reda på: "Hur mogen, andligen, är jag?"
Många av oss har en för mogen bild av oss själva.
Jag tar mig tiden idag att fokusera på mitt budskap.
Jag återkommer senare till andra Skriftställen.
T.ex. Jak 1:26 "Om någon menar sig tjäna Gud -
men inte tyglar sin tunga utan bedrar sitt hjärta -
då är hans gudstjänst ingenting värd."
Genom att lyssna på mig själv får jag en bra mätare -
på min andliga mognadsnivå.
En andligt mogen kristen gnäller inte, dömer inte, kritiserar inte.
En andligt mogen människa säger inte ständigt sin åsikt om allting.
Talar jag till fel grupp? Ni ser för oskuldsfulla ut!
Ni ser ut som om ni inte behövde den här undervisningen?
Är någon av er påstridig?
Mycket kan sägas, men jag tar upp nivån på vår ödmjukhet.
Ödmjukheten blottar mycket om vår andliga mognad.
Enligt Andrew Murray är ödmjukheten den största dygden.
Den dygd vi bör eftersträva mer än någon annan.
Vår Herre Jesus Kristus var ödmjuk.
Fil 2:8-11. Han ödmjukade sig under Guds mäktiga hand.
Han blev människa, lik oss.
Det skulle vara som om vi blev myror.
Han steg ner från härligheten för att identifiera sig med oss -
så att Han kan bli den anklagade -
den som ansågs skyldig för vad vi gjort som Han inte gjort.
Hans väg var svår.
För att Han böjde sig så lågt ner fick Han ett namn -
som är högre än alla andra namn.
I Jesu namn ska alla böja sina knän.
Därför att Han böjde sig så lågt ner blev Han befordrad.
Enligt Bibeln kommer ödmjukhet före ära -
och stolthet före fördärv.
Vad kunde inte Gud göra genom dem som ger Honom all ära -
som inte är fulla av sig själva?
Det är inte bra att sätta nya kristna i ledande ställning.
De har ännu inte införlivat i sitt inre vad ödmjukhet är.
Om du ger dem en hög position kan den stiga dem åt huvudet -
och bli till deras undergång.
Frukterna ska först finnas i den kristnas liv.
Ödmjukhet är det bästa tecknet på andlig tillväxt.
Och den är något av det svåraste som finns att uppnå.
Tack så mycket. Jag ska predika för dig.
I själva verket så vet många av er inte vad jag talar om.
Ödmjukhet, vad är det?
Spänn fast säkerhetsbältet!
Man kan inte önska sig det. Det står i 1 Pet 5:6: -
"Ödmjuka er därför under Guds mäktiga hand så ska han upphöja -
er när tiden är inne."
Gud ger oss inbjudan till att bli ödmjuka.
Grip tag i erbjudandet!
Om du inte ödmjukar dig själv så måste Gud göra det för dig -
och det är oerhört smärtsamt.
Om du gör det i samarbete med Gud sker det troligen privat.
Om du inte gör det privat så gör Han det offentligt.
Några av er vet vad jag talar om.
Men du har troligen behövt vandra ett tag med Gud för att förstå det här.
Stolthet är högmod.
Stolta människor har stolta tankar speciellt om sig själva.
De vet mer än andra. De är bättre i allt än andra.
Deras åsikt är viktigare än andras.
En högmodig människa ser ner på andra.
Paulus sa att vi kan bli uppblåsta av vår kunskap.
De argumenterade om allting de trodde sig veta, speciellt om man -
kan äta köttet av djur som offrats åt avgudar (1 Kor 8).
Ska man? Ska man inte?
Paulus sa: "Kunskapen gör oss uppblåsta, -
medan kärleken bygger upp." (1 Kor 8:1)
Vi har många uppblåsta kristna, speciellt de som är mycket religiösa.
De tycker att de vet allt om hur var och en ska leva.
Du måste be som de, du måste veta det som de vet, göra som de gör.
Oh, jag var en av dem!
Jag var verkligen en farisé.
Gud, var mig nådig, vilken farisé jag var!
Jag trodde att jag gjorde allt så som det skulle göras -
och att jag borde belönas för mitt hårda arbete.
Det irriterade mig då de som var "mindre andliga" -
än jag blev välsignade mer än jag blev.
Jag trodde inte att de förtjänade det.
Jag vet att ni har hört många av mina roliga historier.
Jag trodde jag behöver en päls av Gud. Till vad? Inte vet jag!
Så dumma är vi. Jag trodde det var det jag måste ha.
Jag hade inte ett uns andliga frukter, men ville ha en päls!
Jag trodde Gud om en päls.
Enligt mitt tycke var jag verkligen andlig, -
jag undervisade i en bibelgrupp, fastade, bad, -
gjorde en hel del uppoffringar.
Min granne var enligt mitt tycke inte alls andlig.
Hon hade inte stora inkomster så hon gav små summor i tionde.
Hennes man var inte troende, så hon kände inte att hon kunde göra annat.
Hon sprang på loppmarknader och njöt av livet.
Men jag var "kristen på allvar".
Inte att undra på att ingen blev hjälpt, men jag tog det på allvar.
Ni vet vad jag menar.
Alla "allvarliga kristna" verkar ha blivit döpta i citronsaft.
En dag kom min granne till min dörr med en stor låda.
"Du vet inte vad Gud har gjort för mig!"
Motsträvigt bad jag henne in.
Hon öppnade lådan och där var pälsen jag bett om.
Jag trodde att ängeln hade skickat den till fel adress.
Det är omöjligt att Gud gav henne den pälsen!
Jag låtsades vara glad.
Inom mig kokade det.
Jag var upprörd, avundsjuk och arg.
Jag bad Gud skicka ut min granne innan jag exploderade.
Hon prövade pälsen, dansade runt.
Jag kände att jag dör.
Jag trodde att jag var andlig och hon var det inte!
Så tänker de högmodiga!
Jag vet inte om hon behövde pälsen.
Men jag vet varför Gud gav henne den.
Det var för att tvinga mig att se hur förgiftad min själ var.
Vakna upp!
Om du får vad du vill ha så ser du inte i vilket skick din själ är.
Om Gud ger det du vill ha åt någon annan och du granskar din -
reaktion så kan det hjälpa dig att se vad som rör sig i ditt hjärta.
Kanske du börjar beklaga dig och frågar Gud varför du inte fick det.
Du blir deprimerad och väntar att andra ska få dig på fötterna igen.
Erkänn!
Du får aldrig vad du vill ha om du inte är glad över att andra får det.
Det är en hjärtefråga.
Det är hårt även för arbetande pastorer-
då tillväxten i deras församlingar är mindre än i andras församlingar.
Du måste komma över det och inse att Gud har en plan för dig.
Jag vill inte ha något Gud inte ger mig.
Ger Han det inte, är jag inte redo för det än.
Det sista du vill ha är något du inte är redo för! Hörde du?
Det är det sista du vill ha för det dödar dig.
Det stjäl din vandring med Gud. Säg hellre: "Jag vill vad Du vill."
Ödmjukhet definieras som att ligga lågt, att förbli under en auktoritet -
att leva under Gud, ha en anspråkslös åsikt om sig själv -
inte en dålig åsikt om sig själv men inte en alltför uppblåst!
Den som är ödmjuk är inte helt enkelt inte intresserad av sig själv.
Man tänker inte gott eller ont om sig själv.
Man bara inte tänker på sig själv hela tiden.
Av de här symptomen kan vi lära oss mycket om oss själva.
De stolta ser inte i sin stolthet, att stoltheten är deras problem.
Var riktigt ärlig mot dig själv!
Min serie om ödmjukhet och stolthet drog jag bort, den sålde inte.
De som behövde den var för stolta att köpa den!
Om du vill sälja fast föda så måste du gömma den under söta namn: -
"Hur du får allt du vill ha av Gud inom 30 dagar!"
Andlig mognad kräver att vi föder oss med Guds Ord.
Det är bra för dig att använda varje extra tillfälle för att äta -
dina andliga mellanmål så att du håller dig andligen stark.
Börja varje dag med en andaktsstund.
Vi har en ny bok om att höra från Gud varje morgon.
Jag skrev boken, men läser den ivrigt på nytt.
Jag tror du behöver lyssna på Gud.
Den här boken hjälper dig. Vi önskar att du skaffar dig den.
Den här boken har öppnat mina ögon för ett helt nytt liv. Livet har -
varvat ner, ändå får jag mera gjort, jag är avslappnad -
ser liksom tydligare.
Vi valde den här boken till veckans undervisningsbok.
Du kan beställa den per telefon eller på nätet -
www.joyycemeyer.org
I nästa program: -
Välj en svaghet i ditt liv, något som du vet misshagar Gud.
Börja arbeta, arbeta, arbeta med det.
Säg: Jag vägrar att vara sådan där.
Det går så bra! Jag älskar Gud! Jag stiger upp varje morgon!
Du är redan på väg ut!
Gång på gång! Gud, den är större än jag!
Ändra din attityd! Podcasten finns på www.joycemeyer.org
Vi värderar dig och tackar våra samarbetspartner för ert stöd.
Tillsammans matar vi de hungriga, klär de fattiga, för ut -
glädjebudskapet till nationerna.
På våra hemsidor kan du dela böneämnen, bekanta dig med -
Joyces konferenskalender och bli vår samarbetspartner.
Översättning: Himlen TV7