o
Haluamme kaikki, että elämässämme on päämäärä ja intoa. Ja niin voi olla.
Mutta miten? Siitä seuraavassa Iloa arkeen -ohjelmassa.
ILOA ARKEEN
Asia, joka on vaivannut minua on kristityt, jotka eivät ole iloisia,-
eivätkä tyytyväisiä, vaan valittavat aina jostakin.
He puhuvat aina ongelmistaan ja olosuhteistaan.
He ovat haaleita ja heillä on apaattinen ja säälittävä asenne.
Maailman ihmisillä voi olla niin, -
mutta meidän ei tulisi olla sellaisia.
Meidän ei tulisi olla sellaisia.
Ainoa tapa, kuinka voimme vaikuttaa muihin ja heihin, jotka -
tarvitsevat Kristusta, on että he saavat nähdä Kristuksen meissä.
Se on tehtävämme kaikkialla minne menemme.
Ihmiset todella haluavat iloita elämästään ja elää innokkaina.
Jos he näkevät meidät sellaisina, ja kyselevät:
"Miksi olet niin iloinen ja hyvällä asenteella?" Niin tuolloin meillä -
on mahdollisuus kertoa: "Koen samoja vaikeuksia kuin sinäkin, -
mutta Jeesus on minun elämässäni ja Hän saa aikaan tämän eroavuuden."
Hänessä voin elää 'ylösnousemuselämää'.
Saatat olla ainoa kuva Jeesuksesta, minkä naapurisi saa nähdä.
Olet Jeesuksen kädet ja jalat.
Jos Jumalalla ei olisi ollut pelastuksesi hetkenä -
mitään tehtävää sinulle, et olisi enää maapallolla.
Elämälläsi on tarkoitus.
Eikä sinun tarvitse olla ymmälläsi päämäärästäsi.
Elämämme tarkoitus yksinkertaisesti lukee Raamatussa.
Elää Jumalalle kunniaksi. Olimmepa missä tahansa.
Olimmepa sitten saarnaajia, tai että työskentelemme sairaalassa -
tai koulussa. Ei ole väliä.
Pyörimme liian paljon sen ympärillä mitä työtä teemme.
Otamme arvomme liian paljon siitä, mitä työtä teemme.
Ihmiset haluavat tehdä jotakin suurempaa kuin toiset ja -
vertaavat itseään muihin.
Emme usein kysele vointia toisilta, vaan kyselemme työstä.
"Mitä työtä teet?"
Kaikkien on jotakin työtä tehtävä, mutta itse työtä -
tärkeämpää on meidän asenteemme.
Uskon, että Jumala haluaa, että elämme täynnä intoa.
Se ei välttämättä ole tunne.
Olen tässä miettinyt innokkuutta aika paljon.
Taidamme usein ajatella intoa tun- teena, joka saa meidät varpailleen.
Se ei ole minun luonnettani. Olen enemmänkin syvällinen ihminen.
Ajattelen paljon.
Olen hauska, kun saarnaan, mutta siihen se sitten jääkin.
Normaalisti en ole kovin hauska.
Yksi asia, mitä minulta jatkuvasti kysytään matkoilla -
tai kun valmistun kokouksiin, tai erityisesti, kun menin -
Kambodiaan: "Oletko innoissasi Kambodiaan lähtemisestä?"
Melkein ihmettelin oliko minussa jotakin vikaa, -
mutta en oikein ollut innoissani.
En kokenut tunnetasolla mitään suurta.
"Mahtavaa, saan mennä 42 tunnin lennolle, en nuku sängyssäni, -
en syö mitään herkullista, kävelen mudassa, ja toivon, ettei -
malariaa kantava hyttynen pistä minua!"
Silti voin sanoa, että todella olin täynnä intohimoa -
Kambodiaan lähtemisestä. Se oli sellaista intohimoa, -
joka on niiden asioiden yläpuolella, mitkä eivät kutkuttele tunteita.
Kuulitteko?
Intohimo, joka on niiden asioiden yläpuolella, -
mitkä eivät kutkuttele tunteita.
Kun puhun täynnä intoa elämisestä, älkää ajatelko sen olevan vain tunne.
Viime kerralla meillä oli ihana ilta.
Kun ihmiset huusivat koko huoneessa ajattelin:
"Huomennapa nörttimäisesti kehoitan teitä: 'Olkaa palavia!'".
Täällä tosiaan tuntui olevan intoa.
Ei sitä ehkä voi intohimoksi kutsua.
Innostusta se oli, tunteet olivat pinnassa -
ja kuului huutoa.
Minusta tarvitsemme sitä.
Tuollainen hyvä iloinen kokous -
on kuin talo, joka on ollut pitkään suljettuna ja sitten kaikki -
ovet avataan ja raikas tuuli saa puhaltaa sisälle.
Olo tuntuu silloin vain paremmalta.
Ei ole mitään väärää tehdä se, jotta tulisi parempi olo.
Minulla on työ olla "äitinänne".
Toivottavasti ei haittaa, mutta koen, että olisitte lapsiani.
Olen jo tarpeeksi vanha, että olisin ansainnut sen.
Tarvitsemme hengellisiä isejä ja äitejä, jotka kannustavat, -
rakastavat ja kertovat totuuden, joka ei aina tunnu mukavalta.
Joten kerron teille, että teidän täytyy mennä kotiin, -
ja kaikki mitä edellisiltana koimme täällä ei ehkä löydy kotoa.
Ette koe samalla tavoin kotona, mutta jos saan teidät käsittämään -
intoa, niin elämäntyylinne muuttuu ja paholainen joutuu -
pakenemaan seiniä pitkin.
"Joyce, oletko innoissasi naisten konferenssista?"
Kyllä minä hieman tunteitakin koen tästä, -
mutta yli sen niin olen intohimoinen tämän konferenssin suhteen.
Kun on pitänyt niin monta kokousta kuin minä, niin on -
parempi että on muutakin kuin pelkkiä tunteita.
Se mistä te innostutte, sitä olen itse tehnyt 20 000 kertaa.
Joku sanoi hiljattain:
"Kaikkien vuosien jälkeen..."
Henkilö kysyi ehkä omien kamppailujensa keskellä, -
"Kuinka pysyt innostuneena työstäsi-
kaikkien näiden vuosien jälkeen?"
Jos teillä olisi työni, useimmat ajattelisitte, että into -
tulee automaattisesti.
Kuunnelkaa.
Älkää havitelko jonkun toisen elämää.
Ei se olisi parempi kuin omanne. Ette usko, -
mutta kerronpa, että tekipä sitä mitä tahansa, siihen kyllästyy,
kun sitä on tehnyt tarpeeksi kauan.
Uudet asiat ovat jännittäviä, -
mutta vaatii innostusta viedä jokin asia loppuun asti.
Puhumme siksi Kristuksen tunteen palosta.
Hänen täytyi olla innostunut täyttämään Jumalan tahtoa, kun Hän -
suoritti tehtäväänsä.
Jos olet innostunut Jumalan Sanasta, niin olet valmis opiskelemaan sitä.
Et odota jonkun toisen ruokkivan sinua Jumalan Sanalla, -
vaan teet oman osuutesi.
Jos olet innostunut ja haluat olla aito uskova, niin olet -
valmis selvittämään mitä se vaatii ja valmis maksamaan hinnan siitä.
En minä aina ole innostunut.
Vaikka olisin väsynyt enkä intoa täynnä, -
niin haluan silti voimakkaasti auttaa ihmisiä, -
sillä tiedän mitä Jumala on omassa elämässäni tehnyt.
On kamala nähdä, jos ihmiset eivät iloitse elämästään.
Jeesus kuoli, jotta teillä voisi olla yltäkylläinen elämä ja -
voisitte iloita elämästänne.
Tuolle henkilölle, joka kyseli kuinka pystyin innokkaasti -
tekemään työtäni, annoin hienoja henkeviä vastauksia.
Kun sitten ajattelin asiaa enemmän, totesin, että kyse on päätöksestä.
Täällä ei ole ainuttakaan, joka ei kykenisi muuttamaan asennettaan.
Täällä ei ole ainuttakaan, joka ei kykenisi muuttamaan asennettaan, -
jos kerran niin päättää.
Jos olet kyllästynyt elämään itsesäälissä, se voi tänään loppua.
Ja jos et enää jaksa olla vihainen niille, jotka ovat loukanneet -
sinua 10 vuotta sitten, - niin voit tänään päästä sen ylitse.
Kyllä! Edes viikkoa ei kulu, vaan voit päättää: "Se loppuu nyt!"
"Enää en elä sillä tavoin."
"No mutta minusta tuntuu..."
Jos päätät tehdä mikä on oikein, niin tunteesi tulevat kyllä perässä.
Jos ensin odotat tunnetta ennen kuin teet mikä on oikein, -
tulet olemaan vaikeuksissa.
Kolme ihmistä täällä käsitti tämän, joten otetaan uusiksi.
Valitse tehdä se, mikä on oikein, ja tunteesi seuraavat perässä.
Jos suutun Davelle, -
joskus yhä suutun. Olemme tosin jo olleet kauan naimisissa ja -
tiedän, ettei suuttuminen tee hyvää.
Kun on ollut 40 vuotta naimisissa, sitä toteaa: "Tämä kuuluu -
pakkaukseen." Hänen täytyy kestää minua ja minun häntä.
Ollaan vain iloisia ja jatketaan työtämme.
Joskus silti suutun Davelle.
Kun suuttuu, silloin ei halua puhua toiselle.
Suljen sinut pois elämästäni.
Silti tiedän, että minun tulee mennä huoneeseen, jossa hän on...
Rukoilin kyllä ja annoin anteeksi.
"Herra, annan Davelle anteeksi, -
koska et tahdo, että pysyn vihaisena.
Jeesuksen nimessä annan anteeksi."
Mitä sitten teen? Pysynkö toisessa huoneessa enkä puhu hänelle -
ja käyttäydyn kuin 10-vuotias? Vai käyttäydynkö kuin uskova -
joka on 32 vuotta opiskellut Jumalan Sanaa?
Otan vallan tunteideni ylitse ja me- nen hymyillen puhumaan miehelleni.
Voin päättää tehdä niin tuntuipa miltä tahansa.
Teen sen Jeesukselle, sillä tiedän mitä Hän tahtoisi minun tekevän.
Kun sitten teen sen, ei kestä kuin 5 minuuttia, -
ja tunnen eri tavalla kuin hetkeä aikaisemmin.
Kun päättää tehdä mikä on oikein, tunteet tulevat kyllä perässä.
Sanon vielä tämän:
Jos vain lakkaisitte puhumasta ongelmistanne.
Puhumme ja puhumme siitä, ajatte- lemme sitä ja jälleen puhumme siitä.
Ajattelemme sitä ja taas puhumme siitä.
Ja sitten ihmettemme miksi meillä ei ole iloa.
"Herra, olen kadottanut iloni."
Innostuin tästä sitaatista, jonka löysin.
Eräs pyhimys ajalta 210 jKr. sanoi:
"Jumalan kirkkaus..."
Puhumme Jumalan kirkkaudesta ja haluamme tuoda kunniaa Jumalalle.
Aiemmin kaikki taputtivat kunnian tuomisesta Jumalalle.
Tiedämmekö edes mitä se tarkoittaa?
Se on niin henkevää. Oi, kirkkaus! Oi, koitko sen?
En siedä pelkkiä uskonnollisia asioita, joiden kanssa en tiedä -
miten toimia arjessa.
Jotta kirkkaus saataisiin käytännön elämän tasolle -
ja tietäisimme mitä muuta tulisi tehdä kuin laulaa halleluja, -
niin ymmärtäkää seuraava:
Eloisa ihminen kirkastaa Jumalaa.
Tämä ei kirkasta Jumalaa: "Minulta löytyy Jeesus-tarrat ja -pinssi, -
Joyce Meyer -kasetit ja T-paita. Olin konferenssissa.
Iloa ei vain kuitenkaan ole."
Ei se kirkasta Jumalaa, jos sinulla on Jeesus-tarra ja -pinssi, -
T-paita ja kaikki kasetit.
Se, mikä merkitsee on, jos lähdet täältä samanlaisena kuin tulit.
Jos en saa sinua viemään muutosta mukanasi ulos kaduille, -
olen hukannut aikaani.
Kun menette kotiin, lapsellanne saattaa olla vaikka ripuli.
Eikä perheenne ollut siivonnut taloa, vaikka pyysitte.
Ja ehkä lavuaarista tiputti vettä.
Ties vaikka mitä!
Mutta voitte elää olosuhteiden yläpuolella, kun tiedätte -
asemanne Kristuksessa.
Voitte sanoa: "Olen saanut voitelun."
"Minut on voideltu!"
Olen miettinyt mitä tarkoittaa: "Olen enemmän kuin voittaja".
Emme edes käsitä voittajaa, joten kuinka "enemmän kuin voittaja"?
Lopulta selvisi. Jumala sanoi sen.
Kun kasvaa jumalasuhteessaan sille tasolle, että kokee suurta -
luottamusta Jumalaan, -
ja tietää, että omistaa voiton jo ennen kuin ongelmaa näkyy.
Tiedän, että mitä tahansa eteeni tulee seuraavina päivinä, -
niin Kristuksessa voitan.
Jostakin selviän heti, toinen vie enemmän aikaa, päiviäkin.
Kristuksessa silti aina voitamme.
Jos päätämme niin.
Hymyilläkin voi, vaikkei tuntuisi siltä.
Kokeilkaa. Aamulla kun katsotte peilistä -hymyilkää.
Olonne muuttuu paremmaksi. Voi jopa naurattaakin.
Eloisa ihminen kirkastaa Jumalaa.
Kun puhun, että todellakin on eloisa, se ei tarkoita, että -
pitäisi hihitellä koko ajan tai että on radikaali, -
vaan että tekee kaiken täysisydämisesti.
Ja ihmisten kysellessä vointia pystyy sanomaan: -
"Jeesuksessa voin hyvin. Olen pelastettu, iloinen."
Eikä niin, että aina valittaisi jostakin.
Psalmi 115:17 sanoo: "Eivät kuolleet ylistä Herraa."
Mikään kuollut ei tuota Jumalalle kunniaa.
Ei kylmä asenne eivätkä elottomat sanat.
Meidän on osattava erottaa elollinen kuolleesta.
Milloin kosketamme jotakin kuollutta ja milloin elävää.
Ja kun tiedämme, ettei kuollut tuo ylistystä Jumalalle, -
niin heitämme sen pois.
Matt. 8 :22 Jeesus sanoi miehelle: "Seuraa minua!"
Mies vastaa: "Herra, salli minun ensin käydä hautaamassa isäni".
"Sitten seuraan sinua." Jeesus vastasi: "Seuraa sinä -
minua, ja anna kuolleitten haudata kuolleensa".
Jotkut teistä olette vieläkin teke- misissä kuolleiden asioiden kanssa,-
jotka Jumala jo käsitteli kauan aikaa sitten.
Kun rukoilette Jumalaa, Hän ei edes enää tiedä mistä puhutte.
Tässäpä ilmestys teille: Jos hevonen on ollut 10 vuotta -
kuollut, on aika nousta pois, ja nousta uusille ratsaille.
Olette kuulleet sanonnan kuolleen hevosen lyömisestä.
Kun on vihainen jostakin, mikä tapahtui 20 vuotta sitten.
Unohtakaa se!
Eivät muut välitä, että olette vihoissanne, vaan he viettävät -
hyvää aikaa.
Jos päätämme tehdä mikä on oikein, -
niin tunteemme tulevat kyllä perässä.
Ei voi odottaa, että tekee jotakin oikeaa vasta, kun siltä tuntuu.
On tehtävä päätös, joka perustuu Jumalan Sanaan -
ja luotettava, että Jumala vaikuttaa myös tunteisiin.
Jumala tekee osuutensa, jos me teemme omamme.
Tarjoamme teille hyvää opetusmateriaalia vuoden 2007 -
naisten konferenssista sekä lisäksi kirjani "I Dare You".
Toivomme, että voisitte elää täynnä tunteen paloa.
Toinen sana tunteen palolle on "innokkuus".
Miksi ei voisi olla innostunut arjesta?
Senhän elää joka tapauksessa, -
joten miksipä ei hyvällä asenteella ja innostuneena?
Mieluummin kuin vain yrittää selvitä päivästä ja taas uuteen päivään.
Elin itse kauan aikaa niin, enkä tahdo sellaista.
Tarjoamme teille nyt materiaalia, josta on apua.
Kerron kohta lisää hyviä uutisia, joten pysykää kanavalla.
Viime vuonna 27 000 naista koki inspiraation nousta ylös -
ja tulla sellaiseksi naiseksi, mitä Jumala on tarkoittanut.
Voit muuttaa maailmaa, jossa elät.
Nyt on aikasi.
Jos Meyerin 25. naisten konferenssi jäi väliin, voitte nyt kuulla -
kaikki kokoukset.
Älkää missatko sitä!
Naisten konferenssi '07 CD:llä ja DVD:nä. Lähetämme myös -
bonuksena Joycen kirjan "I Dare You", sekä myös kirjan -
"Take the Challenge".
Voitte tilata ruudulla näkyvin tiedoin tai internetissä:
www. joycemeyer.org
Iloa on kaikkialla. Sitä on vanhassa valokuvassa -
ja tulevaisuuden toiveissa. Mutta entä nykyhetki?
Monet ihmiset elävät tulevaisuutta varten, ja nykyhetki jää kokematta.
Opi nauttimaan joka päivästä ja löydä ilo elämääsi juuri nyt.
Joyce Meyerin uusi teos "The secret to true happiness" -
(Todellisen ilon salaisuus) on saatavana nyt.
Joycen kevyempi puoli
Olen elänyt sen mistä puhun.
Voi, muistan kun makasin toimistoni lattialla -
ja pitelin pöydän jaloista kiinni, etten juoksisi Jumalaa pakoon.
Jumala koitti saada minua taipumaan Daven tahtoon tietyssä asiassa, -
mutten tahtonut.
"Jumala, hän ei ole oikeassa!"
"Milloin otat Daven käsittelyyn, miksi aina vain minut?"
Lihani kamppaili vastaan ja tokaisin: "En voi tehdä tätä!"
Tiesin kutsusta, joka minulla oli ja Jumala oli sanonut:
"Älä luule, että palvelutyösi laajenee, -
jos et kunnioita aviomiestäsi."
Olin jo nuhdellut jokaisen demonin eikä voinut muuta kuin -
totella Jumalaa!
Pitelin kiinni pöydästäni huutaen: "Jumala!!"
Lopulta rukoilin: "Jumala, anna armosi, pystyn tähän."
Menen hänen luokseen ja pyydän anteeksi.
"Anteeksi kulta, vika oli minun."
"Olet oikeassa. Anna anteeksi."
Sisimmässäni kuitenkin kiehui.
Monet tekevät asioita Jumalalle, joista eivät edes pidä.
On kyse asenteesta työhömme.
Tämä seuraavassa Iloa arkeen -ohjelmassa.
Pysykäähän tuoleissanne, sillä minulla on hyviä uutisia.
En tiedä pystyttekö muutoin kuulemaan seuraavaa.
Naisten konferenssiin 2008 voi nyt ilmoittautua!
Voitte tänään soittaa ja ilmoittautua. Älkää missatko tätä.
Viimeksi yli 25 000 naista osallistui. Ette ole olleet aiemmin-
näin suurissa tyttöjen kemuissa.
Joten tehkää jo suunnitelmianne. Kaipaamme teitä, jos ette tule!