o
Muistan kun olin koko päivän yksin kotona,
tunsin oloni tosi hengelliseksi.
"Luovutan kaiken, luovutan kaiken..."
Kun lapseni tulivat koulusta kotiin, sävyni muuttui laulelusta
huutoon "Mikä teitä vaivaa?! Eikö täällä saa hetken rauhaa?!"
Tervetuloa seuraamaan ohjelmaani Iloa arkeen.
Juuri sitä yritän tehdä, saada teidän arkeenne enemmän iloa.
Voidaksemme nauttia elämästä, meidän tulee oppia olemaan hermostumatta
niin monista asioista, joten tänään haluamme puhua havainnoistamme ja
odotuksistamme. Monesti itse tilanne ei ole se mikä meitä häiritsee,
vaan se miten me sen näemme. Joskus odotuksemme ovat epärealistisia,
ja sitten suutumme kun asiat eivät sujuneetkaan niinkuin oletimme.
Pysy mukana niin saat tietää, miten negatiivisia reaktioita voi hallita.
Opetus tulee Columbiasta, Etelä-Carolinan osavaltiosta.
Tappavimmat tunteet ovat raivo, anteeksiantamattomuus, masennus,
kiukku, huoli, turhautuminen, pelko, suru ja syyllisyys.
Luen listan uudelleen: raivo, anteeksiantamattomuus, masennus,
kiukku - sekä tukahdutettu että ilmaistu - huoli, turhautuminen,
pelko, suru ja syyllisyys.
Monellako teistä on ainakin 1 tai 2 liikaa näistä tunteista?
Monellako teistä on ollut niitä jo kauan?
Moniko teistä on valmis tekemään asian eteen jotain jo tänään?
Hyvä on. Paljolti kyse on itse- hillinnästä omalta osaltasi, koska
stressitekijät eivät poistu, joten sinun pitää muuttaa omaa reaktiotasi.
Sinun pitää tajuta se, sillä uskon, että me kristittyinä
yritämme aina moittia kaikkea. Ihan totta.
Moitin tuota! Moitin tätä! Moitin! Kahlitsen! Päästän irti!
Se mitä meidän pitää tehdä, on muuttua. Aamen?
Itse asiassa, ollakseni rehellinen,
meidän omat havaintomme, ennakkoluulomme ja odotuksemme
järkyttävät meitä usein enemmän kuin itse asia.
Jos odotan Daven tekevän jotain, eikä hän tee sitä,
minun täytyy joko päättää etukäteen etten suutu vaikkei hän teekään niin,
tai sitten minun pitää asettaa odotukseni Jumalaan niin, että Hän
tekee minun tarvittavat työnsä joko Daven tai jonkun muun kautta.
Usein se, mikä meitä suututtaa, on omat odotuksemme.
Eräs ystäväni kirjoitti kirjan ja luennoi epärealistisista odotuksista.
Se avasi silmäni, sillä usein kun suutumme jollekin,
syy ei ole se mitä he tekevät tai eivät tee, vaan omat odotuksemme.
Asetamme odotuksia ja hyvin usein toinen osapuoli ei edes tiedä niistä.
Erityisesti me naiset haluamme joskus miesten lukevan ajatuksiamme:
"Olisihan sinun pitänyt tietää!" He vastaavat: "No kun et kertonut."
"Eihän sitä edes tarvitsisi sanoa!"
Heitä ei ole viritetty samoin kuin meitä.
He eivät ajattele asioista niinkuin me.
Minusta olisi ihanaa jos Dave ostaisi minulle lahjoja, mutta
ja hän sanoo "Miksi ihmeessä? Palauttaisit ne kuitenkin."
Mitä siitä jos palautankin ne?
Haluan tietää, että hän käytti aikaansa etsimiseen.
Hänestä tuollainen on ihan typerää.
Hän sanoo: "Joyce, saat mitä tahdot. Tässä rahaa, mene hakemaan.
Haluan sinun menevän. Ai mikset? No sinä palautat sen kuitenkin!"
Olkaa kilttejä ja miettikää näitä juttuja kun menette kotiin.
Raamattu nimeää jokaikisen näistä negatiivisista tunteista.
Jos olet psykologi tai psykiatri, ethän suutu minulle, kun sanon näin
- toivon että sinulla on upea firma ja sekopäitä varmasti riittääkin.
Joten ihan sama mitä sanon, se ei haitta bisneksiäsi.
Mutta asiaan. Ajattelen, että usein ihmiset hakevat tuollaista apua,
vaikka he voisivat saada avun täältä.
Joskus ihmiset maksavat ammattiavusta isot rahat ja
eivät saa apua, sillä he eivät halua apua,
he haluavat kertoa ongelmansa jollekin.
He eivät halua kuulla:
"Syy on sinussa, sinun pitää muuttaa omia reaktioitasi."
He haluavat kuulla että se on jonkun muun syy.
En väitä, etteivät muut ihmiset tekisi jotain väärää
- ihan varmasti tekevät - ihmiset loukkaavat meitä eikä se ole oikein,
mutta et pysty kontrolloimaan muita ihmisiä, mutta
omia reaktiotasi voit. Halleluja?
Minusta nyt on aika laittaa piste sille, että annetaan muiden huonon
käytöksen varastaa meidän ilomme. Onpa siinä hyvä sana, ilo.
Lankean välillä itsekin, ja minun pitää saarnata itsellenikin,
mutta yksi asia on varma: En ehkä ole niin pitkällä kuin pitäisi,
mutta Luojan kiitos en ole myöskään siinä missä ennen olin.
Vihaisilla ihmisillä erittyy enemmän adrenaliinia,
hormoneja, jotka nostavat veren- painetta ja sydämen lyöntitiheyttä.
Vihaisilla ihmisillä on kohonneet kortisoliarvot,
ne aiheuttavat natriumretentio- ongelmia, nostavat triglyseridi- ja
kortisoniarvoja, jotka kaikki altistavat sydänsairauksille.
Vihan- ja raivontunteiden jättäminen käsittelemättä voi johtaa
ennenaikaiseen kuolemaan.
Vihaiset ihmiset kuolevat 50 vuoden ikään mennessä
jopa 7 kertaa todennäköisemmin.
Monet vihaiset ihmiset sanovat vain olevansa pikaisia luonteita,
tai että ovat vain hyvin kärsimättömiä.
Ihan sama miksi sitä kutsuu, vaikutus on silti sama.
Olen lukenut, että jopa kärsimättömyys, mihin minullakin on taipumusta,
on kiukkua siitä, etten saanut mitä halusin silloin kun halusin.
Syy palautuu taas minuun ja siihen, etten saanut tahtoani läpi tai sinä
saanut tahtoasi läpi tai etteivät ihmiset liikkuneet tarpeeksi nopsaan.
He eivät täytä odotuksiamme.
Niin monet ongelmamme juontavat juurensa itsekkyydestä.
En saa mitä haluan ja olen vihainen siitä.
Meillä on sisällämme painekattila. Erityisesti me kristityt olemme hyviä
laittamaan hymyn kasvoille ja sanomaan: "Ylistä Herraa!"
"Kiitos Jeesus."
"Minulla on autotarra ja Jeesus-pinssi, aamen."
"Käyn kirkossa, ylistän Herraa, halleluja."
Mutta sisällämme... murrrrrrr... Painekattila.
Onnistumme kontrolloimaan itseämme kun haluamme tehdä vaikutuksen,
mutta sitten on ihmisiä, joiden pitää sietää meitä joka tapauksessa.
Ne jotka ovat ansassa ja jumissa ja sitoutuneet.
Sitten painekattilaan muodostuu riittävästi höyryä ja hän räjähtää!
Roiskitaan sinne ja tänne, päästetään vähän höyryä,
ja aloitetaan seuraavana päivänä uudelleen alusta.
Tiedän, koska ennen minäkään en tuntenut sisäistä elämääni,
enkä tiennyt kuinka tärkeitä ajatukset ja asenteet ovat
ja mitä sisällämme liikkuu ja kuinka tärkeää anteeksianto on,
ja se ettei haudo asioita ihmisiä vastaan.
Aivan uskomatonta, ettei monilla ole aavistustakaan siitä,
että heidän ongelmansa onkin heidän sisimmässään.
On jännittävää ajatella miljoonia ihmisiä, jotka katsovat tätä ohjelmaa,
joille kerron, että ehkä ongelma ei olekaan olosuhteissa
eikä muissa ihmisissä,
vaan siinä mitä annat tapahtua sisälläsi koska
sinua ei ole opetettu hallitsemman tunteitasi.
Minulta kesti ihmiselämä huomata, etten voi hallita olosuhteitani.
Voin päästä eroon yhdestä ja saada toisen.
Ajattelet ehkä, että puolisosi on sinun ongelmasi.
Hankkiudut eroon hänestä ja saat tilalle jonkun vielä ärsyttävämmän.
Moniko teistä on kokeillut ja voi todeta: Aamen! Aamen!
Toiset teistä toivovat saavansa saisin ensimmäisen takaisin.
On niin vaikea myöntää, että syy onkin itsessä.
Muistan kun olin koko päivän yksin kotona,
tunsin oloni tosi hengelliseksi. Onko kukaan teistä huomannut samaa?
Kuuntelin musiikkia ja ylistin Herraa. Halleluja.
"Luovutan kaiken, luovutan kaiken..."
"Ihmeellinen armo..."
Kun kolme lastani tulivat koulusta kotiin ennen Davea,
se oli melkoinen koettelemus kun he astuivat sisään.
He kaikki puhuivat samaan aikaan ja joku pudotti kirjansa ja
joku halusi syötävää ja sitten he menivät jääkaapille
läikyttivät jotain ja uskokaa huviksenne,
muutuin tyystin toisenlaiseksi.
Ihan kuin Jekyll ja Hyde.
Sävyni muuttui laulelusta huutoon "Mikä teitä vaivaa?!
Eikö täällä saa hetken rauhaa?!"
Joka ikinen ilta päivällispöydässä joku läikytti jotain.
Kiljuin aina: "Mitä täällä tapahtuu?! Mikä teitä vaivaa?!
Ettekö te saa pidettyä niitä juomianne lasien sisäpuolella?!"
Keksin pian, että kannattaa yrittää ehtiä kuivata neste ennen kuin
se ehtii pöydänrakoon,
koska siellä on jo kaikenlaista muutakin töhnää eikä
hapan maito ole hyvä lisä sinne, sillä jos maito ehtii rakoon,
pitää avata koko pöytä ja hinkata ja puhdistaa kaikki töhnä pois.
Muistan yhden kerran tosi selvästi, kun yksi lapseni kaatoi maitolasin,
minä raivostuin ja lapset alkoivat itkeä. Ihmettelen, ettei kaikilla
lapsillani ole mahahaavaa, kun kasvatin heitä niinkuin kasvatin.
Takuuvarmasti se neste ehti rakoon ennenkuin ehdin hakemaan rättiä
keittiöstä, ja minun piti sännätä pöydän alle, neste valui pöydän
jalkoja pitkin ja joku potki minua päähän ja olin todella raivoissani.
Tiedätte varmaan millaisen määrän energiaa sellainen raivokohtaus vie?
Olet aivan nääntynyt kun se on ohi, ja sinusta tuntuu tosi tyhmältä,
sen lisäksi kaikki ovat vihaisia ja olet pilannut kaiken.
Siinä sinä olet ja haukut kaikkia raivosi keskellä.
En unohda, kuinka olin raivona pöydän alla, ja Pyhä Henki puhui
minulle ja sanoi: "Tiedätkös, Joyce" - kuunnelkaa nyt tarkasti -
Hän sanoi: "Vaikka saisit kuinka ison raivarin,
tämä maito ei ala juosta takaisin pöydän jalkoja pitkin,
pöydän poikki ja takaisin lasiin, joten voisit yhtä hyvin rauhoittua."
Miksemme lakkaa yrittämästä tehdä jotain, mille emme voi mitään?
Niinkuin eilen illalla, kun täällä meni sprinkleri rikki
ja meidän piti lopettaa kokous kesken. En voinut asialle mitään.
En pitänyt tilanteesta, ja alkuun olin hermostunut ja vihainen,
kotona minulta kysyttiin: "Miltä sinusta tuntuu?" Vastasin:
"Vähän siltä kuin olisin ollut synnyttämässä, ja sitten..."
Siltä minusta saarnatessa tuntuu.
Minulla on alku, keskikohta ja loppu, yritän päästä tavoitteeseen ja
sitten yhtäkkiä...
Menin kotiin ja minusta tuntui niin keskeneräiseltä.
En pitänyt siitä yhtään, mutta en myöskään voinut tehdä sille mitään,
joten mitä hyötyä raivoamisesta edes on, jos asialle ei kerran voi mitään?
Pelaamme vain suoraan paholaisen taskuun.
Jossain vaiheessa nämä tunteet räjähtävät raivoksi,
ja raivo muuttuu pysyvämmäksi vaivaksi.
Tukahdetut tai toistuvat negatiiviset tunteet aiheuttavat selkäkipuja,
päänsärkyä, ruuansulatusongelmia, suolisto-oireita, ihottumaa,
vatsahaavoja, verenpainetta, sydänsairauksia, lihaskipuja,
autoimmunisaatiohäiriöitä, fibromyalgiaa ja niin edelleen.
Ehkä ette pidä kuulemastanne.
Älä sinä tule sanomaan, että selkäkipuni johtuu stressistä tai
että fibromyalgiani johtuu stressistä. Tiedätkö mitä?
En väitäkään, että kaikki mitä tapahtuu johtuu siitä,
ettemme osaa elää tätä elämää. Sanon, että meidän pitää olla sille
avoimia ja meidän pitää miettiä, mitä elämässämme on tapahtunut, koska
varmasti se saattaa olla yksi - ja usein suurin syy, tai ainakin
vaikuttava tekijä. Kuinka moni teistä myöntää edes tämän?!
Olisimme hölmöjä, jos emme edes ajattelisi sitä, koska niin moni
meistä tekee sitä samaa. Ei sitä kuitenkaan hävetä tarvitse.
Mietitäänpä vähän paria näistä negatiivisista tunteista.
Ensinnäkin, mitä Raamattu oikeastaan sanoo vihasta? Efesolaiskirje 4.
Efesolaiskirje 4:26 on aika mielen- kiintoinen:
Vihastukaa, mutta älkää syntiä tehkö. Mitä se oikeastaan tarkoittaa?
Kun tunnet tämän negatiivisen vihan tunteen, hallitse sitä.
Toisin sanoen, sinusta tuntuu vihaiselta aina silloin tällöin.
Kun joku kohtelee sinua huonosti, sinusta tuntuu vihaiselta.
Ei se ole väärin. Se on väärin, jos sitä ei hallitse.
Efesolaiskirje 4:26: ..."Aurinko älköön laskeko vihasi (kiukku, raivo
tai harmi) yli." Miksei?
Koska mitä kauemmin haudot sitä, sitä enemmän se syö sinua sisältä.
En usko että Jumala kertoo tämän meille jonkun muun takia.
Hän kertoo sen meille meidän takiamme. Aamen?
Mitä tapahtuu jos minulla ja Davella on kiista ja pyydämme kohteliaasti
anteeksi ja... Dave vain antaa asian olla. Se ei syö häntä sisältä.
Hän palaa hetkessä pitämään hauskaa ja unohtaa koko jutun.
Mitä tapahtuisi, jos teeskentelisin että kaikki on kunnossa,
mutta asia nakertaisi minua sisältä monta päivää? Ei se häntä haittaisi.
Se haittaisi minua. Satutamme vain itseämme tehdessämme niin.
Uskomatonta, miten usein meidän joskus pitää nujertaa väärä ajatus.
Huomasin äskettäin sivumennen erään tilanteen.
Huone oli täynnä ihmisiä, ja eräs henkilö sanoi jotain töykeää
eräälle toiselle, eikä asia edes kuulunut minulle, mutta tunnen heidät
molemmat ja tällä toisella on taipumusta olla vähän sellainen,
enkä minä pidä siitä ja joskus sitä vain väsyy siihen ajan mittaan.
Siitä on nyt ehkä 4 päivää, ja joka päivä asia muistuu mieleeni ainakin
2-3 kertaa ja minua ärsyttää ja minun pitää sanoa itselleni: "Ei!
Kukaan ei ole täydellinen. Jumala armahtaa meitä.
Tiedän että se piirre on hänen heikkoutensa ja että hän pyrkii
siitä eroon. Minun on annettava asian olla."
Joskus meidän pitää muistuttaa itseämme uudestaan ja uudestaan,
koska saatana odottaa hetken ja yrittää sitten tulla takaisin ja
lietsoa sinut hermostumaan jostain mitä joku on sinulle tehnyt.
Olet ehkä rukoillut rukouksesi. Olet ehkä sanonut kaikki oikeat sanat
ja silti nuo ajatukset palaavat päähäsi ja sinä ajattelet:
"Mikä minua vaivaa? Yritän antaa anteeksi enkä pysty."
Anteeksianto ei ole tunne, se on päätös.
Kun päätät antaa anteeksi ja päätät rukoilla vihamiestesi puolesta
ja parhaasi mukaan kohdella heitä normaalisti, jos päätät hallita sitä
tunnetta rakkaudesta Jumalaan, hän auttaa aikanaan tunteesi
päätöksesi tasalle. Se ei silti tarkoita sitä, etteikö sinun
tarvitsisi taistella uskon puolesta. "Aurinko älköön laskeko vihasi yli."
Sitten jae 27: "Älkääkä antako perkeleelle sijaa."
Älkää antako sille mahdollisuutta.
Tässä sanotaan : "Vihastukaa" ei : "Jos vihastutte" vaan "Vihastukaa"
- joten me kaikki vihastumme - "mutta älkää syntiä tehkö."
Älkää seuratko niitä vihantunteita, koska ne johtavat syntiin.
Sen sijaan, hallitkaa sitä tunnetta.
"Aurinko älköön laskeko vihasi yli." Mene nopeasti sen yli.
Älä avaa ovea paholaiselle. Älä anna sille mahdollisuutta.
No, joskus annamme sille mahdollisuuden ihmissuhteissamme
tai mahdollisuuden hyökätä rahoihimme
ja joskus annamme sille mahdollisuuden hyökätä vartaloihimme.
Saako kukaan tänään tästä mitään irti? (Saa!)
Saarnaajan kirja 7:9 sanoo: "Älköön mielesi olko pikainen vihaan, sillä
viha majautuu tyhmäin poveen."
Efesolaiskirje 4:30: "Älkää saattako murheelliseksi Jumalan Pyhää Henkeä"
(tai suututtako tai loukatko Häntä).
Jae 31: "Kaikki katkeruus ja kiivaus (intohimo, raivo, temperamentti)
ja viha (kiukku, kauna) ja huuto (rähinöinti, elämöinti, kiistely) ja
herjaus (pahan puhuminen, kiroilu, rienaus) olkoon teistä poissa,
ynnä kaikki pahuus (halveksunta, paha tahto, kaikenlainen alhaisuus)".
Sanoisin että siinä tuli kattavasti kaikki.
Tehdäänpä vähän yhteenvetoa. Älä sureta Pyhää Henkeä.
Miten Pyhää Henkeä suretetaan? Antamalla negatiivisten tunteiden
pursuta meistä tai hautautua meihin.
Miksi se surettaa Pyhää Henkeä? Koska se vahingoittaa meitä.
Se vahingoittaa Hänen suunnitelmaansa meidän elämästämme.
Se vahingoittaa terveyttämme, asennettamme.
Se vahingoittaa ihmissuhteitamme. Pyhä Henki anoo meitä hankkiutumaan
eroon niistä tunteista. Voinko lukea listan vielä kerran?
Katkeruus... Et pidä siitä miten elämäsi on sujunut.
Harmi... Jaaha! Juuri sitä se on: Jaaha! Näin ei voi käydä minulle!
Miksei? Niin käy muillekin ihmisille. Eräs tuttu mies sanoi Herralle:
"Missä sinä olit kun poikani kuoli ja minä uskoin hänen paranemiseensa?!"
Pyhä Henki vastasi: "Samassa paikassa kuin silloin kun oma poikani kuoli."
Siis Jumala puhui Pyhän Hengen kautta:
"Samassa paikassa kuin silloin kun omani kuoli."
"Kaikki katkeruus ja kiivaus ja viha
(intohimo, raivo, temperamentti) olkoon poissa..."
Joskus olemme kateellisia muille siitä mitä heillä on.
Sananlaskut 14:30 sanoo: "Kateus on kuin mätä luissa."
Raamattu sanoo Sananlaskujen 3. luvussa,
että jos luovumme järkeilystä ja luotamme Jumalaan,
se voitelee niveliämme ja luitamme.
Siteeraan pyhiä kirjoituksia, jotka kertovat, että nämä
negatiiviset tunteet vaikuttavat ruumiisiimme.
Muistaakseni Sananlaskujen 3. luvun jakeessa 8 sanotaan, että jos
luovumme näistä negatiivisista tunteista ja lakkaamme yrittämästä
selvittää kaiken, se on terveellistä ruumiille ja virkistävää luille.
Sananlaskut 14:30 sanoo: "Kateus on kuin mätä luissa."
Et voi konttorolloida muita ihmisiä,
mutta voit vaikuttaa siihen, miten itse reagoit.
Älä yritä tehdä niille asioille mitään, joihin et voi vaikuttaa.
Luota Jumalaan.
Tänään tarjoamme kirjaani "Managing Your Emotions"
yhdessä "Emotional Healings" opetus DVD:n kanssa.
Tämä opetus on auttanut monia ihmisiä ympäri maailman.
Ota yhteystiedot ylös ja ryhdy toimeen heti,
sillä useasti asiat jotka ajattelemme tehdä huomenna jää tekemättä.
Joten, hankki nämä itsellesi tai lahjaksi.
Karen toi tunteesa taas mukanaaa.
Tämä on Karen ja hänen tunteensa.
Karen ei osannut hallita tunteitaan.
Kuka sen heitti? Entäs tuon?
Hänen onnellisuutensa, järjettömyys, vihaisuus,
Kaikki tunteet hallitsemattomina.
Eräänä päivän Karenin pomo ehdotti hänelle Joyce Meyerin
"Managing Your Emotions" -kirjaa.
Hän selitti, että meillä kaikilla on tunteemme, mutta niiden
hallitseminen vaikuttaa kaikkeen.
Opi pitämään tunteesi kurissa.
Englanninkielinen kirja saatavilla yhdessä opetus DVD:n kanssa.
Tilaa käyttämällä ruudussa olevia yhteystietoja.
Saatko sinä sen?
Minä saan.
Enjoying Everyday Life (Iloa arkeen) - lehti
sisältää mielenkiintoisia artikkeleita
esimerkiksi suhteista, terveydestä ja taloudesta.
Tilaa ilmainen englanninkielinen lehti jo tänään.
Joyce Meyerillä on konferensseja ympäri vuoden,
mutta vai yksi on vain naisille.
25:s naisten konferenssi oli syyskuussa 2007.
Elämäni ei koskaan ole enää sama.
Sinunkin pitää tulla tänne. - Täällä on upeaa!
Lähdet pois uudenlaisen elämän tarkoituksen ja intohimon kanssa.
Tule mukaan ja koe jotain unohtumatonta.
Joyce Meyerin 25:s naisten konferenssi
Tule yksin, ryhmässä tai tee siitä äiti-tytär matka.
Minun on pakko tulla tänne ja tuoda ihmisiä mukanani.
Jotain kaiken ikäisille.
Mukana vuonna -07 oli Chris Caine Hillsong seurakunnasta.
Musiikkia tarjosi CeCe Winans yhdessä Delirious yhtyeen kanssa.
Saarnaamassa oli Bishop T.D. Jakes
Minä puhun hyvistä uudista jaoista. Parhaat päiväsi ovat edessäpäin!
Ja tietysti joka kokouksessa Joyce.
Jumala tämä ei ole oikein!
Pakkaa laukut ja ota työkaverit mukaan ja tule vuosittain mukaan.
Älä jää pois!
Tulossa pian: Menestyskirjailija Joyce Meyerin
ensimmäinen romaani: "Penni".
Joyce Meyerin "Penni" ilmestyy vuonna 2007.
Se on joycemeyer.org
Jos pääsisimme eroon vain yhdestä tekosyystä, olkoon se
'En voi sille mitään'.
Voisimmeko luopu tuosta asenteesta.
"En halua käyttäytyä näin, mutta en voi sille mitään. "
Olet meille hyvin tärkeä.
Ilman ystäviä ja kumppaneita työmme ei olisi mahdollista.
Yhdessä voimme ruokkia nälkäisiä, vaatettaa köyhiä
julistaa ilosanomaa kansakunnille.
Osoitteessa www.joycemeyer.org voit esittää rukouspyyntösi,
tutustua lisämateriaaliin, tutkia kokouskalenterimme
ja liittyä kumppaniksemme viemään Kristuksen rakkautta maailmaan.
Suomennos: Mari Rantanen