o
Väsyttääkö ainainen häviö taisteluissa?
Opi voittamaan ja nauttimaan jokapäiväisestä elämästäsi!
Se, miten kohtaamme taistelut, osoittaa luonteemme laadun
ja hengellisen kypsyytemme.
Se kertoo meistä enemmän kuin mikään muu asia elämässämme.
Tästä aiheesta seuraavaksi.
Tervetuloa seuraamaan ohjelmamme. Uskon, että tulet nauttimaan.
Tänään opetan kuinka voimallista ylistys ja palvonta on.
Mutta ennen kaikkea haluan, että ymmärrät ylistyksen olevan
hengellistä sodankäyntiä.
Mikään ei voita Paholaista nopeammin kuin Jumalan ylistäminen.
Nauti tämän päivän opetuksesta!
Ylistys sinulle Jeesus.
Tämän päivän opetuksen otsikkona on: "Ylistys voittaa sodan."
Et voi nauttia elämästäsi, jos olet aina turhautunut.
Kamppailet taistelussa, jota et koskaan voita.
Ainakaan sillä tavalla, jolla taistelet.
2 Kor 10 sanotaan: "Taisteluaseemme eivät ole ihmisten aseita...
...vaan niillä on Jumalan antama voima tuhota linnoituksia."
Näemme siis, että olemme sodassa.
Ja meillä on aseita, mutta ne eivät ole tavallisia aseita.
Jos ne eivät ole ihmisten aseita, niin ne ovat hengellisiä aseita.
Eli ne ovat sellaisia, joka toimivat hengessä ja
hengenmaailma on sellainen alue, jota ei voi nähdä.
Joten, jos olen taistelussa ja rukoilen
Jeesuksen nimessä,
mitään ei näytä tapahtuvan luonnollisessa maailmassa,
mutta kun rukoilen, niin hengen- maailmassa tapahtuu jotain.
Ja lopulta se, mitä hengenmaailmassa tapahtuu,
tulee näkyväksi myös luonnollisessa maailmassa.
Jos olen taistelussa ja nuhtelen Paholaista
Jeesuksen vereen vedoten,
ja alan julistaa Sanaa, joka on Hengen miekka.
Tai kun alan laulaa ylistyslauluja, jotka ovat täynnä Jumalan Sanaa.
Se on sodankäyntiä.
Kun olet taistelussa ja ylistät Jumalaa, se on sodankäyntiä.
Kun olet taistelussa ja laulat, vaikka mieli tekisi kiljua...
... se on sodankäyntiä.
Et voita taisteluitasi turhautumalla tai murehtimalla.
Minulla jollekin sanoma: "Vaihda huolehtiminen ylistykseen!"
Mitä tapahtuisi, jos käyttäisimme murehtimamme ajan ylistykseen?
Tai sen sijaan, että murehtisimme, mietiskelisimme Jumalan Sanaa.
Joku kysyi: Miten sinä mietiskelet Jumalan Sanaa?
Jos tiedät, miten murehditaan, niin tiedät, miten mietiskellään.
Kun murehdit, niin mietiskelet. Mietiskelet vain negatiivisesti.
Silloin mietiskelet ongelmaa, etkä ratkaisua.
Joten, jos mietiskelisit Jumalan Sanaa mielessäsi yhä uudestaan...
Tai jos ajattelet, mitä Jumala on tehnyt sinulle menneisyydessä...
Monesti ylistys on juuri sitä, että annetaan hyvä "raportti".
Eli kerrotaan tarina jostain, mitä Jumala on jo tehnyt tai
mitä sinä odotat Hänen tekevän.
Esim. jos tutkit Daavidin elämää, huomaat, että hän palaa
usein taisteluissaan muistelemaan menneitä voittoja.
Kenellä on ollut elämässään vähintään yksi voitto?
Kun Daavid halusi mennä taistelemaan Goljatia vastaan,
ja kaikki epäilivät häntä,
mitä hän teki? Hän alkoi puhua,
ei jättiläisestä, vaan leijonasta ja karhusta, jotka oli jo lyönyt.
Muistaakseni Psalmissa 42, kun Daavid oli masentunut
ongelmiensa takia...
Katsotaanpa tämä Psalmi 42...
Daavid oli tässä selvästi masentunut.
Psalmi 42:2-5 "Niin kuin peura janoissaan etsii vesipuroa,
niin minä kaipaan sinua, Jumala."
Periaatteessa hän sanoo: Missä olet Jumala? Miksi et tule esiin?
"Minun sieluni janoaa Jumalaa, elävää Jumalaa.
Milloin saan tulla temppeliin, astua Jumalan kasvojen eteen?
Kyyneleet ovat leipäni päivin ja öin, kun minulta alati kysytään:
'Missä on Jumalasi?'
Tuskassani minä muistelen, miten kuljin temppeliin juhlasaatossa..."
Tämä tapaus oli ollut Daavidin elämän kohokohta,
kun hän toi liitonarkun takaisin Jerusalemiin.
Ja hän tanssi arkun edessä.
Hän oli niin Jumalan läsnäolon valtaama, että
hänellä oli yllään vain pellavakasukka ja
hän tanssi ja ylisti ja karkeloi.
Musiikki oli mahtavaa ja ihmiset ylistivät ja liitonarkku saatiin
takaisin Jerusalemiin. Eli se oli kohokohta hänen elämässään.
Psalmi 42:ssa Daavid sanoo:
"Tuskassani minä muistelen, miten kuljin temppeliin juhlasaatossa..."
Hän ajatteli, mitä Jumala oli hänelle tehnyt.
Jae 6: "Miksi olet masentunut, sieluni...?
(Pistä toivosi Jumalaan!) Odota Jumalaa!"
Sitten hän jatkaa puhuen asioista, joita tulisi ajatella.
Haluamme nauttia elämästämme, jonka vuoksi Jeesus kuoli,
koska uskon, että Hän haluaa niin. Uskon, että se on Jumalan tahto,
että nauttisimme joka ikisestä päivästämme.
Jotta voisimme nauttia jokaisesta päivästä, on opeteltava nauttimaan
elämästämme jo silloin, kun on ongelmia.
Ei tarvitse huolehtia siitä, että on ongelmia.
On ihan oikein, että heitämme huolemme Jumalalle
ja luotamme, että Hän pitää niistä huolen.
Ja voit nauttia vapaasti elämästäsi uskoen, että Jumala hoitaa asiasi.
On ihan terveellistä useammin päivässä, varsinkin kun huolettaa,
että avaat suusi ja sanot: "Kiitos Jumala, että työskentelet
ongelmani parissa!"
Haluan teidän tänään tajuavan, että opitte saamaan
tunnustuksenne ja uskonne tähän hetkeen, NYT.
Näyttää siltä, että uskomme Jumalan toimivan tuolla jossain, joskus.
Mutta Hebrealaiskirje puhuu NYT-uskosta.
Jumala on todella ottanut minut kiinni tästä asiasta.
Joka kerta, kun menetän näkyni, eli usein, koska kuvittelemme,
että kun mitään ei näy, niin Jumala ei myöskään tee mitään.
Kuinka monesta tämä on kiusaus?
Jos et näe tai tunne mitään ja mikään ei näytä muuttuvan,
niin luulemme, ettei Jumala tee mitään.
Joten pyydämme Jumalaa tekemään jotain, vaikka Hän haluaisi, että
ylistäisimme Häntä, että Hän on tekemässä jotain.
Tämä sanoma on yksi tärkeimmistä tänään, koska jotain tapahtuu
uskollesi, voimallesi, intohimollesi, innostuksellesi elämään, jos
alat katsella vain tuonne jonnekin.
Jeesus sanoi: Minä olen!
Ei: Tulen olemaan. Vaan: Minä olen!
Kun opetuslapset olivat peloissaan, Hän kysyi: Mitä pelkäätte?
Minä olen!
Olen tässä. Ja jos olen tässä, teen työtä.
Jos olen tässä, minulla on kaikki hallinnassa.
Mark 4 kertoo, kun Jeesus kehoitti ylittämään järven ja iski myrsky.
Eikö ole mielenkiintoista, että kun Jumala näyttää elämällesi suunnan,
niin ensimmäiseksi iskee myrsky.
Se myrsky oli hirmumyrskyn kaltainen.
Eli kyseessä oli paha myrsky.
Raamattu kertoo, että opetuslapset pelkäsivät, koska
tuuli kovasti ja vene täyttyi vedestä.
Ja Jeesus nukkui veneen pohjalla!
Monesti myrskysi keskellä vaikuttaa, että Jeesus nukkuu.
"Jumala, miksi et tee mitään? Miksi et tee mitään?"
"Milloin aiot tehdä jotain?"
Hän ei halua kuulla tuota, vaan: Kiitos, että teet jotain.
Se, että Jeesus nukkui, osoittaa vain sen, että
monesti luulemme, että Hän nukkuu, eikä tiedä mitä tapahtuu.
Mutta, kun opetuslapset herättivät Jeesuksen huutaen:
"Etkö välitä, että hukumme?" Niin Hän vastasi:
"Älkää pelätkö, minä olen."
Hän oli jo sanonut, että mennään toiselle puolelle...
Jos luet koko tarinan ja tulet 5. lukuun, niin siinä sanotaan:
"He tulivat toiselle puolen järveä..."
Rakastan tätä kohtaa.
Kertomus alkaa siitä, että Jeesus kehottaa lähtemään järven yli.
Tulee myrsky. Jeesus näyttää nukkuvan.
Kaikki pelkäävät. Jeesus sanoo: "Älkää pelätkö! Minä olen."
He päätyvät toiselle puolelle järveä.
Se tulee olemaan myös meidän kokemuksemme, jos
emme luovuta kesken kaiken.
Kaikki ovat aina alussa innostuneita.
Kaikki voivat saada esiin sen verran uskoa aloittaakseen jotain.
Loppukin on innostava, koska on saatu mitä toivottiin.
Onkin huolehdittava siitä, mitä välillä tapahtuu.
Kuitenkin toiminta keskivaiheilla määrittää lopputuloksen.
Oletko keskellä taistelua juuri nyt?
Kuka kamppailee juuri nyt?
Kenellä on ollut elämässään kamppailuja?
Kuka uskoo joutuvansa tulevaisuudessa kamppailemaan?
Haluan lausua pari tärkeää asiaa.
Se, miten kohtaamme taistelut, osoittaa luonteemme laadun
ja hengellisen kypsyytemme.
Se kertoo meistä enemmän kuin mikään muu asia elämässämme.
Se, miten käsittelemme pettymykset tai vihollisemme.
Miten käyttäydymme, kun odotamme jotain.
Daavidin oli voitettava Goljat ennen kuninkaaksi tuloaan.
Jeesus sanoi: "Mennään järven yli." Ja tuli myrsky.
Ehkä Jumala on kutsunut sinut palvelutehtävään
tai Hän on antanut lupauksen tai Hän on puhunut jotain elämästäsi.
Haluat olla ns. kuningas tuolla alueella. Haluat voiton.
Mutta voin sanoa, että ennen kuin sinut kruunataan kuninkaaksi,
sinun on voitettava Goljat.
Jumala puhuu meille monista mahdollisuuksista,
jotka eivät välttämättä toteudu. Ja tällä tarkoitan, että
meidän on oltava yhteistyökykyisiä Pyhän Hengen kanssa,
jotta asiat toteutuvat.
Se, mitä Jumala puhuu meille, on Hänen tahtonsa, mutta
me olemme Hänen yhteistyökumppaneitaan.
Joskus luulemme odottavamme Jumalaa, mutta itseasiassa Hän odottaa meitä.
Hän odottaa, että tekisimme, mitä Hän pyysi meitä tekemään
tai asenteemme muutosta tai mikä asia onkaan kyseessä.
Et voi myöskään voittaa Goljatia suu supussa.
1. Samuelin kirja 17
Tämä liittyy aiheeseen uskosta, josta olen kokoamassa opetussarjaa.
Haluan näyttää, että Daavid ei kohdannut Goljatia suu kiinni.
Hän kohtasi Goljatin profetoiden hänen häviönsä.
Teidän on tajuttava tämä tänään.
Sanoin: Hän kohtasi Goljatin profetoiden hänen häviönsä.
Hän ei odottanut mitä tapahtuisi ja sitten olisi raportoinut asiasta,
vaan hän profetoi edeltä käsin, mitä tulisi tapahtumaan.
Hän kutsui olemattomat olemaan.
Perheessämme on eräs tilanne,
en nyt kerro tarkemmin siitä,
eräs asia, jonka olen jättänyt Jumalan hoitoon.
Noin puoli vuotta
olen kutsunut olemattomia olemaan.
Olen sanonut, miten haluan asian kääntyvän,
koska uskon, että se on Jumalan tahto.
Olen "kutsunut" sitä.
Room 4:17 sanoo, että palvelemme Jumalaa, joka
tekee kuolleet eläviksi ja kutsuu olemattomat olemaan.
Jos kerran olemme Hänen lapsiaan, meidän tulisi matkia Häntä.
Kuten Raamattu sanoo, voimme tehdä samoja tekoja kuin Hän.
Olen siis puhumalla "kutsunut ja kutsunut".
Ja alan nähdä, että laiva kääntyy.
Ja että ratkaisu on tulossa.
Et voi voittaa Goljatia suu supussa.
Katsotaanpa, mitä Daavid sanoi, kun lähestyi Goljatia.
1 Sam 17:43-45 "Hän huusi Daavidille: 'Koirako minä olen,
kun tulet minua vastaan keppi kädessä?'
Ja filistealainen kirosi Daavidia kaikkien jumaliensa nimeen.
ja sanoi:" Paholainen siis puhuu meille,
mutta kysymys onkin: Mitä sinä sanot Paholaiselle?
"... ja sanoi: 'Tule tänne, niin minä syötän sinun lihasi taivaan
linnuille ja villipedoille!' Mutta Daavid vastasi:
Sinä tulet minua vastaan mukanasi miekka, tappara
ja keihäs, mutta minä tulen sinua vastaan Herran Sebaotin nimessä.
Hän on sen sotajoukon Jumala, jota sinä olet pilkannut."
Daavid sanoi siis, että kyse ei olekaan heistä kahdesta, vaan
siitä, että Goljat oli loukannut Jumalaa.
Ja Daavid oli tulossa taisteluun Hänen nimessään.
1 Sam 17:46-47 "Tänä päivänä Herra jättää sinut minun käsiini.
Minä katkaisen kaulasi ja syötän sinut ja koko filistealaisten
sotajoukon raadot taivaan linnuille ja villipedoille.
Silloin koko maa saa tietää, että Israelilla on Jumala,
ja koko tämä joukko tajuaa, että Herra voi auttaa ilman miekkaa
ja keihästä. Sota on Herran vallassa,
ja hän antaa teidät meidän käsiimme."
Sitten kerrotaan, kun Goljat tuli Daavidia vastaan,
pidän erityisesti tästä kohdasta:
1 Sam 27:48 "...Daavid ryntäsi juosten häntä vastaan..."
Hän ei juossut pakoon.
Hän vain sanoi: "Tiedän, miten homma tulee päättymään,
kerron se sinulle etukäteen,
joten hoidetaan homma pois päiväjärjestyksestä."
Jotkut teistä pistävät asioita sivuun tai piilottelevat niitä,
vaikka ne pitäisi käsitellä.
Sinun ei pitäsi päästää suustasi pelkoa, vaan
etukäteen sanoa, mitä uskot, että Jumala on tekemässä juuri nyt
ja kuinka uskot, että asia tulee päättymään ja Jumalan voimassa
sinun on kohdattava asiat ja lakattava juoksemasta pakoon.
Tämä on tärkeä lausunto.
Mitä sinä olet sanonut tai puhunut?
Jos rehellisesti tunnustat, mitä olet puhunut, niin tiedät ongelmasi.
Mitä suustasi pääsee, kun olet turhautunut?
Tai vihainen?
Tai pelokas?
"Voi ei, kun minua niin pelottaa!"
Sano vain: Jumala, tunnen pelkoa, mutta teen peloissanikin, jos pitää
koska aion tehdä, mitä olet käskenyt.
Kukaan ei sanonut, etteikö saisi tuntea pelkoa, mutta
"Älä pelkää" ja pelkääminen tarkoittaa pakenemista.
Voit vapista ja silti tehdä, mitä Jumala käski.
Jollekin tämä on ilmestys tänään.
Sanoin: "Voit vapista ja silti tehdä, mitä Jumala käski."
Raamattu ei sano: "Älkää vapisko. Älkää vavisko. Älkää hikoilko."
Mitä suustasi pääsee, kun olet pettynyt?
Mitä suustasi pääsee, kun olet lannistunut?
Minulla on yhä ongelmia tällä alueella.
Olen edistynyt paljon, mutta tiedättekö, että
suurin haaste taisteluissamme on sanoa oikeat asiat,
kun meihin sattuu.
Kuulitteko?
Suurin haaste taisteluissamme on sanoa oikeat asiat,
kun meihin sattuu.
Ettemme valita, kun meillä on hankaluuksia.
"Voi ei, mikä päivä!"
Eikö se ole kuin suurin haaste elämässäsi?
Aamen?
Kun tullaan tällaiseen konferenssiin,
Jumalan mahtavaan läsnäoloon ja kirkkauteen...
"Antaudun sinulle täysin..."
"Palvon sinua, Jumala. Olet kaikkeni..."
"Uskon, että tapahtuipa mitä hyvänsä, niin olet ohjaksissa."
Ja sitten pääsemme parkkipaikalle...
"Miten kauan täältä kestää päästä pois!"
Tai kun menet kotiin, jossa asiat eivät ole odotustesi mukaisesti.
"Miten te olette saaneet tuhottua tämän talon näin lyhyessä ajassa?
En voi jättää kotia edes yhdeksi päiväksi bla, bla, bla..."
Jumala puhui juuri minulle, että jollain teistä on jo mielessä,
kuinka aiot käsitellä perhettäsi, kun menet kotiin,
jos he eivät ole käyttäytyneet odotustesi mukaisesti.
Olet ajatellut: "Jos menen kotiin, eivätkä he ole tiskanneet,
tai talo on sekaisin, niin minä kyllä aion..."
Olet järjestämässä itsellesi epäonnistumista.
Laadit piirustuksia tuhollesi.
- Miten tiesit tuon? - Koska Jumala paljastaa asioita.
Toivottavasti se on Jumalan puhetta,
sillä muuten minun on aihetta istua ja olla hiljaa.
Mitä tulee suustasi, kun asiat eivät suju tahtosi mukaan?
Nämä asiat ovat tärkeitä.
Toinen aikakirja 20
Taistelu ei ole sinun, vaan Herran.
Ylistyksellä saavutetaan voitto taistelussa.
Ei meidän luonnollisilla suunnitelmillamme.
Ei mahtavilla ideoillamme.
Vaan ylistyksellä.
2 aikak 20:1-2
"Tämän jälkeen moabilaiset ja ammonilaiset
lähtivät sotaan Josafatia vastaan mukanaan joukko maonilaisia.
Josafatille tultiin ilmoittamaan: 'Meren takaa Edomista on tulossa
suuri sotajoukko sinua vastaan. Se on jo Haseson-Tamarissa.'
Tämä tarkoittaa En-Gediä."
Josafat sai siis pahoja uutisia.
Oletko joskus saanut uutisen, joka on kääntänyt päiväsi ylösalaisin.
Tai olet saanut selville jotain, jota et olisi halunnutkaan tietää.
Joskus ajattelen: "Toivon, ettet olisi kertonut tuota minulle."
Olen tullut siihen tulokseen, että mitä vähemmän tiedät,
sitä onnellisempi olet.
Ennen halusin tietää kaiken, nyt toivon tietäväni paljon vähemmän.
Josafat sai siis pahoja uutisia.
Hän kuuli, että vihollinen oli tulossa vastaan.
Hän teki, niin kuin me yleensä. Jakeessa 3:
Josafat pelkäsi.
Mutta sitten hän teki, niin kuin meidänkin pitäisi useammin tehdä:
Josafat kääntyi Herran puoleen.
Tämä on mahtava sanoma, koska siinä sanotaan, että
vihollinen tuli yllättäen vastaan. Hän sai huonot uutiset.
Hän pelästyi, mutta heti seuraavaksi hän etsi Jumalaa.
Tämän on mentävä tajuntaan.
Monesti meitä kohtaa vihollinen ja pelästymme ja me sanomme:
"Mitä minä voin tehdä?"
Soitamme ystävillemme.
- Mitä sinun mielestä pitäisi tehdä?
Kuulin, että sinulla oli samanlainen ongelma...
Mene valtaistuimen, älä puhelimen luo.
Kun olet mennyt valtaistuimen luo ja Jumala käskee puhelimeen,
niin sitten voit mennä.
Joskus tarvitsemme toisilta tukea, eikä aina ole väärin hakea sitä,
sillä Jumala toimii ihmisten kautta
Mutta mene ensin Jumalan luo!
Minä toimin "ensimmäisten asioiden" - periaatteen mukaan.
Jos annat Jumalalle ensimmäiset asiat, niin loputkin toimivat.
Älä mene Jumalan luo vasta, kun olet loppuun kulunut.
"Jumala, olen kokeillut kaikkea, eikä mikään toimi."
"Mitä haluat minun tekevän?"
Mene ensin Jumalan luo!
Sanokaa: Ensin! - Ensin!
2 aikak 20:3 "...(hän) julisti sitten koko Juudaan paaston."
Hän otti asian vakavasti ja aikoi kokea läpimurron:
Vaikka pitäisi jättää muutama ruokailu välistä...
...aion kuulla Jumalan vastaavan.
2 aikak 20:4 "Juudan asukkaat kokoontuivat rukoilemaan.
Myös kaikista maaseudun kaupun- geista tultiin rukoilemaan Herraa."
Pidän tästä, koska meidän todella tulee etsiä Jumalaa.
Jumala puhui minulle vuosia sitten: Jos kansani etsisi minua,
niin kuin olisi koko ajan epätoivoissaan,
niin se ei joutuisi aina niin epätoivoisiin tilanteisiin.
Yksi syistä, että sallin epätoivoiset tilanteet, on että
he etsivät minua vain ollessaan toivottomia.
Ylistyksellä voitetaan sota.
Ei luonnollisilla suunnitelmillamme tai mahtavilla ideoillamme.
Voit säästää paljon aikaa, kun ylistät Jumalaa enemmän
kuin käytät omaa energiaasi.
Meillä on tänään tarjolla sinua varten hieno apuväline, jonka
tiedän olevan todella hyvä, koska olen kuullut sen useaan kertaan.
"Vapaa ylistämään, live" -cd:mme
Ja Darlene Zschech:n cd "Muuta maailmasi"
Saat yhteensä n. 24 laulua.
Uskon, että jokainen niistä tuo sinut Jumalan läsnäoloon
ja piristää sinua paremmin kuin mikään aiemmin.
Mikään ei vapauta sinua niin kuin ylistäminen.
"Vapaa ylistämään, live"
ja "Muuta maailmasi"
Käytä ruudussa näkyviä tietoja ja tilaa itsellesi.
Naisten konferenssi St. Louisissa
Mahtavaa. - Jotain kaikille.
Älä elä sen mukaan miltä tuntuu.
Voit olla itsevarma, vaikkei siltä tunnu.
Joycen vieraina John Maxwell
Kun tunnen oloni varmaksi, se ei auta vain minua,
vaan kaikkia ympärilläni olevia myös.
Lisa Bevere: - Elämäni perustuu testamenttiin.
Ei vain perintöön, joka on jotain, minkä saamme automaattisesti.
Testamentin annamme jollekin tietoisesti.
Ja Darlene Zscech
Viikonloppu juuri sinua varten.
Vau, upeaa, mahtava kokemus.
Saat itsevarmuutta naisena.
Kuvittele itsesi luottavaisemmaksi.
Tuleeko sinulle se?
Minulle tulee.
Enjoying Everyday Life -lehti on täynnä ajankohtaisia artikkeleita
Joyce Meyeriltä ja vierailevilta kirjottajilta,
käsitellen sinulle tarpeellisia aiheita:
Ihmissuhteet, terveys, talous ja hyödyllisiä uutisia.
Tilaa ilmaiseksi jo tänään.
Opi, miten kivun voi kääntää voitoksi.
Kun joku on satuttanut sinua, joudut joskus odottamaan,
ennen kuin Jumala toimii vapauttajana.
Se, miten toimit odotusaikana, määrittää lopputuloksen.
Siitä ensikerralla.
Merkitset meille enemmän kuin voit tietääkään.
Arvostamme sinua ja kiitämme ystäviämme ja kumppaneitamme,
että teette maailmanlaajuisen työmme mahdolliseksi.
Yhdessäruokimme nälkäisiä, vaatetamme köyhiä ja
viemme evankeliumia kansoille.
Ota yhteyttä ja jätä rukouspyyntösi, saa lisää
tietoa resursseistamme, ota selvää Joycen konferensseista
ja liity kumppaniksemme kun jaamme Kristuksen rakkautta maailmaan.
Suomennos: Kirsi Rantala