Iloa arkeen
Aiheeni on tänään, että ei ole olemassa ns. "pika-läpimurtoja"
Yhteiskunnassamme saamme melkein mitä vain pikana...
On drive-in panttilainoomoita, pesuloita, valokuva-automaatteja...
Kuulin jopa, että Louisianassa on hautaustoimisto, -
jonka läpi ajetaan autolla jättämään viimeiset jäähyväiset edesmenneelle...
Ajattelen, että jos olet niin kiireinen, että sinun täytyy ajaa
autolla ohimennen jättääksesi jäähyväiset minulle kuoltuani, -
niin sitten ei tarvitse vaivautua...
Pikaruokaa. Kaikki on pikana.
Joskus kristitytkin ajattelevat, että kaikki pitäisi saada helposti.
En usko, että saamme mitään todella arvokasta asiaa helpolla -
Ainakaan sitä ei silloin osaa arvostaa.
Mehän arvostamme asioita, kun ne ovat maksaneet meille jotakin.
Jos haluat läpimurron elämääsi, et saa sitä aikaan omilla teoillasi -
vaan Jumalan armosta. En tarkoita, ettei sinun tarvitsisi
tehdä mitään, koska se on armosta. Mutta uskovien kuuluu uskoa.
Monesti me yritämme vain suorittaa ja unohdamme uskomisen.
Kun aloin ymmärtää miten olin sotkenut elämäni - onko muita saman kokeneita?
Tuolloin tarvitsin kaikkea opetusta Sanasta koskien puhetta, asennetta
mieltä, alamaisuutta. Tarvitsin kaikkea opetusta.
Pian aloin ajatella, että kuinka elämäni voikaan olla niin sotkussa
ja koska olen temperamentiltani voimakastahtoinen A-tyypin koleerikko
tein päätöksen, että aion muuttua.
Ja mitä enemmän yritin , - sitä huonommin käyttäydyin.
Yritin kovasti ja turhauduin, kun epäonnistuin.
En onnistunut muuttamaan itseäni. Onko kenelläkään samoja kokemuksia?
Sama tilanne kun Paavalilla, Room.7 : "sillä sitä hyvää, mitä minä tahdon, -
minä en tee, vaan sitä pahaa, mitä en tahdo minä teen."
Jae 24: "Minä viheliäinen ihminen, kuka pelastaa minut tästä kuoleman
ruumiista?" Ja Paavali aivan kuin vastaa päänsä kysymykseen henkensä
antamalla vastauksella jakeessa 25: "Kiitos Jumalalle Jeesuksen
Kristuksen, meidän Herramme kautta!" Aloin oppimaan armosta tuon
ja monen muun raamatunkohdan avulla. En voisikaan itse muuttaa itseäni, -
mutta voisin olla samaa mieltä Jumalan kanssa, kun Hän puhuu totuutta minulle
siitä, millainen olen. Eli minun piti hyväksyä se, mitä Jumala sanoi ja
myöntää, että tietyt asiat olivat väärin elämässäni. Tein oman osuuteni:
halusin muuttua ja luin Sanaa ja rukoilin, mutta koska en voi itseäni
muuttaa,luotan, että Jumala tekee sen. Turhauduin ennen,kun en tajunnut tuota
Amplified raamatun käännöksessä 1.Piet.5:5 sanotaan, että Jumala
saa meidät turhautumaan ja häviämään, kunnes opimme nöyrtymään ja
pyytämään apua Häneltä.
Aikaisemmin luulin, että kaikki tuo turhautuminen oli
vihollisesta, joten nuhtelin aina paholaista. En ymmärtänyt, että
läpimurtoa ei tullut sen tähden, että en opikeastaan luottanut Jumalaan.
Jumalaan luottamuksen pitää olla enemmän, kuin jokin ohimenevä ajatus.
Raamatun mukaan ne, jotka luottavat Jumalaan, asettuvat Hänen rauhaansa.
Kyse on Hengellisestä rauhasta ja levollisuudesta: tiedät Jumalan
toimivan ja et ehkä tiedä Hänen aikatauluaan, mutta et välitä siitä.
Tiedät ainoastaan varmasti, että Jumala toimii ja voit olla levossa asian kanssa.
On jännittävää nähdä, kuinka Jumala tulee toimimaan. Tuo oli vieras ajatus
minulle aikanaan. Yritin ennen aina itse selvittää kaiken ja kun mikään
yrityksistäni ei toiminutkaan, sain kohtauksen, jollaisia kristityillä on-
eli luovutin ja sanoin Jumalalle dramaattisesti: "Luovutan, en jaksa
enää!" Putosin joskus polvilleni lattialle ja itkin Jumalalle, -
kun mikään ei onnistunut ja valitin toivottomuuttani...
Kerran käydessäni läpi tätä samaa rutiinia - tiedätte kai, mistä puhun?
Oletteko huomanneet, että sillä ei ole mitään vaikutusta Jumalaan?
Yritämme kaikkemme! Yritämme, että Jumala säälisi meitä ja manipuloimme
Häntä ja uhkaamme itsemurhallakin, ettemme halua elää, kuten Eliakin.
Putosin lattialle ja sanoin: "Jumala, nyt luovutan!" Kuulin silloin, kuinka
Pyhä Henki sanoi: "Ihanko totta?"
Ajattelin, että miksi innostut, kun minä luovutan... ja Hän sanoi, että
voin tehdä työtäni vain niinä muutamina hetkinä, kun itse luovutat
ja väsyt omien tekojesi uuvuttamana ja vihdoin luovutat itsesi täysin käsiini.
Silloin voin tehdä työtäni, kunnes taas kohta levänneenä otatkin asemasi
takaisin... Sanokaa: En voi muuttaa itseäni. Vain Jumala voi minut muuttaa
Joskus todellakin kuulemme saarnoja, joiden seurauksena haluamme muuttua
ja juoksemme ulos kirkosta ja teemme suunnitelman, kuinka aiomme muuttua...
ja jätämme Jumalan ulkopuolelle. Ensimmäinen asia, joka täytyy oppia
on, että jos aiotaan saada läpimurto, niin siihen tarvitaan Jumala.
Joh 15:5: sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä.
Meidän tulee olla niinkuin se pieni oksa, joka riippu viinipuussa.
Joka pysyy minussa ja jossa minä pysyn se kantaa paljon hedelmää. Jos joku ei
pysy minussa,niin hänet heitetään pois niinkuin oksa, ja hän kuivettuu; ja ne
kootaan yhteen ja heitetään tuleen, ja ne palavat.
Hiljattain puhuin CBA:n eli kristittyjen kirjamyyjien aamiaisella
siitä, miten pysytään kiinni Kristuksessa. Toin mukanani elävän
kasvin.Kolmena päivänä ennen puhettani olin irrottanut kasvista aina yhden
lehden ja asetin sen kasvin viereen. Kirjoitin lehden kohdalle 1, 2 ja 3.
päivä. Näytin kuulijoille, kuinka se lehti, joka oli ollut pisimpään erossa
kasvista oli kuivettunein ja seuraavat lehdet olivat asteittain kuivuneet.
Jos toisin ne lehdet nyt tänne, niin yhdessäkään niissä ei olisi enää
yhtään elämää. Meidän tulee oppia viettämään aikaa Jumalan kanssa
ja oppia rukoilemaan. Rukoilemaan kaikkia asioita.
Rukouksesta on tullut kuin jokin yllämme riippuva uhkaava asia.
Se on esitetty meille sellaisena asiana, mitä se ei ole.
Tästä ensimmäisestä Saatanan valheesta on päästävä eroon: että rukouksen
pitäisi olla pitkä. Sanokaa kaikki: Se on valhetta.
Kysynpä teiltä, onko Isä Meidän-rukous mielestänne pitkä?
Jeesus antoi sen rukous-esimerkiksi opetuslapsilleen, kun nämä halusivat
oppia rukoilemaan. Tuossa rukouksessa on asiat esitetty yksinkertaisesti.
"Isä meidän, joka olet taivaissa" -näin annamme tunnustusta Jumalalle
"Pyhitetty olkoon sinun nimesi" - olet Pyhä
"tulkoon sinun valtakuntasi, tapahtukoon sinun tahtosi"
- haluan Sinun tahtosi elämääni
"anna meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme"
- sanomalla tuo hoidettiin kaikki tarpeet pois alta
"ja anna meille meidän velkamme anteeksi" - anna anteeksi syntimme
"niinkuin mekin annamme anteeksi meidän velallisillemme; äläkä saata meitä
kiusaukseen"- eli auta, etten joutuisi vaikeuksiin "vaan päästä meidät
pahasta, sillä sinun on valtakunta ja voima ja kunnia iankaikkisesti. Amen."
Ei tietenkään ole väärin rukoilla pitkään. Jos sinulla on paljon asioita
niin rukoile pitkään. Mutta itse en ainakaan pidä johonkin huoneeseen
sulkeutumisesta kellon kanssa, jolloin rukoilen vartin voitelussa
ja kaksi seuraavaa tuntia omassa lihassani. En koskaan unohda, -
kun kuulin erään todella Jumalan voiteleman naisen puhuvan
seurakunnassamme. Sen voitelun tunsi ihan penkissä istuessa.
Olin nuori uskova Herrassa ja opetin raamattutuntia kirkossa tuolloin
ja minulla oli suuri näky palvelustyöstäni ja halusin voitelua.
Tämä puhuja kertoi rukoilevansa joka aamu neljä tuntia viidestä yhdeksään.
Ajattelin: minäpä teen samoin! Jos teen noin, niin saan voitelun.
Joku toinen saarnaaja puhui, että jos rukoilet päivittäin kaksi tuntia
kielillä, niin voitelusi kasvaa. Aion tehdä senkin: puhua pari tuntia
kielillä. Kolmas puhuja käski lukea raamatun läpi aina vuodessa.
Sain häneltä kalenterin, johon merkittiin luetut kohdat
ja kaikkia rukseja katsellessaan saattoi tuntea ylpeyttä.
On hienoa, jos luet raamatun läpi vuodessa. Mutta uskon kuitenkin, että
Jumalan on johdettava sinut tekemään niin ja Häneltä saat silloin voitelunkin.
Et voi tehdä niin vain siksi, että joku käski tehdä niin. Et voi myöskään
rukoilla neljää tuntia päivässä vain, koska joku muukin tekee niin.
Vielä eräs neljäs puhuja tuli, joka oli opetellut ulkoa psalmit.
Kun kuuntelin kaikkia ja aloitin aina valtavan työn tehdäkseni samoin.
Pian suhteeni Jumalaan lopahti, koska suunnittelin kaavoja miten toimisin.
Sitten tuli aalto hengellisestä sodankäynnistä ja kävin
joka seminaarissa. Huusin paholaiselle aamusta iltaan ja nuhtelin häntä
aivan väsyksiin asti.
Säälittävää, kuinka paholainen pettää meitä ja saa meidät lihan töihin.
Haluamme niin kovasti miellyttää Jumalaa ja siksi alamme niin tehdäkin-
mutta siitä seuraa, ettemme enää nauti mistään, koska ne olivat lihan töitä.
Lopulta palamme loppuun hegellisesti. Emme enää halua mennä kirkkoon, -
emme halua kuullakaan mistään rukous ryhmästä tai edes nähdä ketään uskovaa
Olen oppinut paljon noiden aikojen jälkeen. Opetan ilosanomaa TV:ssä
viitenä päivänä viikossa, joskus sunnuntaisinkin. Ohjelmani voi nähdä
2/3 maailmaa ja puolitoista miljardia ihmistä päivittäin.
Ja vieläkin on aikoja, jolloin joudun etsimään raamatun
sisällysluettelosta, missä jokin kirja sijaitsee.
Voitko uskoa?
Nyt on paholainen tosi vihaisena.
Olin kokouksessa, jossa eräs nainen todisti, kuinka hän osasi kaikki
psalmit ulkoa. Ja häntä pyydettiin lainaamaan psalmeja ja hän osasi.
Kaikki taputtivat tähän malliin...
Olin tuon kokouksen puhuja ja kiipesin lavalle hänen jälkeensä ja sanoin, että
eikö olekin ihanaa, millaisen lahjan Jumala on antanut sisarellemme.
Mutta koen, että minun pitäisi kertoa teille, etten ole opetellut ulkoa
yhtäkään psalmia. Ja sain raivoisat aplodit.
He samaistuivat enemmän minun tappiooni, kuin hänen voittoonsa.
Mielestäni suurin virhe, jonka puhujat usein tekevät on se, että he kertovat
vain voitoistaan. Kaikki eivät ole tuollaisia, mutta monet ovat.
Kävin läpi ajan, jolloin kuulin vain puhujien kertovan onnistumisistaan.
Jos joskus jouduin ottamaan asperiinin, niin ajattelin melkein
meneväni helvettiin, koska minulla ei ollut tarpeeksi uskoa.
Kysyt, että no mitä sitten teit? - Yksi asia kerrallaan lopulta kulutin
itseni aivan loppuun.Kuten esimerkiksi silloin,kun yritin lukea raamatun läpi
vuodessa. Minulla oli kalenterini jääkapinovessa ja motiivini oli väärä.
Jumalaa kiinnostaa motiivimme. Hän haluaa nähdä, että se on kunnossa.
Häntä ei niinkään kiinnosta mitä teemme, vaan miksi teemme niin.
Raamattu sanoo, että jos rukoilemme pitkiä rukouksia ja latelemme fraaseja
ja luulemme, että meitä sen tähden kuullaan, niin se ei miellytä Jumalaa.
Tai jos annamme ja teemme sen, jotta muut näkisivät,niin Jumala ei mielisty
Jumala haluaa meidän antavan, mutta Hän haluaa, että syymme on oikea.
Motiivini raamatun läpi lukemiseen vuodessa oli väärä. Se oli surkea, -
koska ainoa syy miksi tein niin oli, että olin puoliksi johtotehtävissä
ja pastori oli kehottanut meitä kaikkia tekemään niin.
Pelkäsin, että hän joku sunnuntai kysyisi meiltä, teemmekö me niin,-
ja etten silloin voisikaan nousta pystyyn ja sanoa tekeväni.
Se oli ainoa syy, miksi menin mukaan projektiin - ei siksi, että Jumala
olisi käskenyt tai olisin edes itse halunnut, vaan ettei maineeni menisi.
Olen päättäväinen ihminen ja jonkin aikaa tuo sujuikin: täytyi lukea
päivittäin kuusi lukua. Kaksi vanhasta ja kaksi uudesta testamentista ja
lisäksi yksi sananlaskuista ja yksi psalmeista. En unohda tuota koskaan.
Joten luin ja luin.
Ja menin kalenterini luokse ja ruksasin ruudut. Ja kalenterini
oli jääkaapin ovessa ja niinkauan kuin olin aikataulussa lukujeni kanssa,-
saatoin kulkea kalenterin ohi ja tuntea itseni ylpeäksi. Kun ystävät
tulivat kylään ja näkivät tietysti heti kalenterin ja kysyivät mikä se on, -
sain heillekin kerrottua, että olen lukemassa raamattua läpi vuodessa.
Mutta lihammehan jaksaa vain jonkun aikaa, eikö totta? Sitten alatkin jo
epäonnistua. Oletteko huomanneet? Voimme aloittaa täydellä höyryllä
tekemään jotakin ja itsekuri on tärkeää - mutta tarvitaan myös
Jumalan armoa. Jonkun aikaa pysyin aikataulussa lukujen suhteen, mutta
sitten olinkin jo 36 lukua jäljessä. Nyt kun kävelin kalenterin ohi, -
niin se jo tuomitsikin minua.
En halunnut olla enää samassa huoneessakaan koko typeryksen kanssa.
Ja kun ystäväni tulivat kylään, niin otin sen alas ovesta ja piilotin sen.
Jotkut teistä ajattelette, että olenko elänyt teidänkin kodissanne...
Oletteko käyneet läpi jotakin tällaista? Katsohan, koko seurakunta.
Sitten eräänä päivänä päätin ottaa kiinni lukuprojektissani ja luin
ja luin ja luin. Tuona päivänä Jumala antoi minulle tärkeän oppitunnin.
Sain kaiken tehtyä ja oli oikein omahyväinen olo, tuli viisi ruksiakin.
Lihammehan rakastaa rukseja...
Kuulin kun Pyhä Henki sanoi minulle: - No Joyce, mitäs opit tänään?
- Kaksi lukua vanhasta, kaksi uudesta ja yksi sananlaskuista ja psalmeista...
Tuota olin tehnyt, ei minulla ollut hajuakaan, mitä olin lukenut.
Linda, voisinko maksaa sinulle, että tulisit mukaani kaikkialle?
Sinä yllytät minua, tiedätkös.
Tuona päivänä Jumala sanoi: Joyce, etkö tiedä, että haluaisin
mielummin,että luet vaikka yhtä jaetta viikon,mutta saisit siitä jotain irti.
Yksi suurimpia virheitämme on, että haemme aina määrää laadun sijaan.
Miksi enemmän jotakin olisi parempi? Enemmän ei aina ole parempi.
Laatu ratkaisee. Sitä puuttuu yhteiskunnastammekin tänä päivänä.
On todella vaikea löytää joku, joka rakentaisi sinulle laadukkaan talon.
Tai yritäpä ostaa laadukasta tuotetta. Tuo ajattelutapa valtaa yhteiskuntaa.
Vielä noista lihan töistä sen verran, että minulla oli tapana ottaa kello
ja kahvikuppi mukaani ja mennä huoneeseeni ja lukita ovi perässäni.
Sanoin perheelleni, että tämä on nyt rukoushuoneeni ja aion olla täällä
neljä tuntia joka aamu. Nyt on vaikea edes uskoa, kuinka typerä olin.
Mutta kerron teille totuuden:tällaiset asiat tekevät uskovista onnettomia;-
Koska he eivät osaa ottaa rennommin. Kun sanot sanan "rukous", niin ihmiset
kokevat olonsa heti uhatuksi, koska he ajattelevat sen vaativan paljon.
Että rukouksen pitäisi olla pitkä tai tietyssä asennossa olemista tms.
Mutta rukouksenhan pitäisi olla samanlaista kuin hengittämisen.
Jos kysyisit minulta kuinka paljon rukoilen, niin en osaisi vastata.
Minä vain rukoilen.
Aina silloin kun on tarvetta
Jumala on haastanut minua parin viimeisen vuoden aikana
esittämään asiani Hänelle kiteytetysti.
Ja tiedättekö, että olen kokenut niin tehdessäni Jumalan voiman paljon
suurempana, kuin silloin kun pälpätän. Tein väärin, anna anteeksi, en enää
ikinä tee niin jne.
Ensinnäkin on typerää luvata Jumalalle, ettet ikinä
enää tee niin, sillä kuitenkin teet.
Mutta mitä tapahtuukaan, kun lähestyt Jumalaa ja sanot yksinkertaisesti:
-Jumala, rakastan sinua ja olen
todella pahoillani, että käyttäydyin typerästi. Anna syntini anteeksi.
Sen jälkeen kun olemme pyytäneet Jumalalta jotain, on viisasta odottaa
muutama hetki ja vain vastaanottaa. Vastaanottaa armo ja anteeksiantamus.
Parantua ja täyttyä Pyhästä Hengestä.
Tänään olemme puhuneet, ettei ole olemassa ns. "pika-läpimurtoja".
Mikään todella arvokas ei tule helposti, ainakaan useimmiten.
Uskon, että meidän pitää käydä läpi asioita ja muistaa, että Jumala on
joka hetki valmiina auttamaan meitä. Jeesus sanoi, ettei hän hylkää
tai jätä meitä koskaan. Mitä tahansa joudutkin kohtaamaan elämässäsi
juuri nyt, rohkaisen sinua, ettei sinun tarvitse kulkea yksin. Jumala
on aina valmiina auttamaan sinua. Nyt tarjoamme 6-osaista opetussarjaa
nimeltä "Breakthrough". Pysy kanavalla, niin saat tilausohjeet.
Miten avioliittosi voi?
Entä terveytesi?
Murehditko rahasta?
Tarvitset läpimurron.
Tämä Joyce Meyerin opetussarja neuvoo, miten avata ovi voittoisaan elämään -
olipa kyseessä mikä ongelmatilanne tahansa. Tämä sarja opettaa sinua
tutkimaan itseäsi ja löytämään niitä asioita, joita voit tehdä saadaksesi
avatuksi ne ovet,joiden olet odottanut aukeavan. Joyce Meyerin "Breakthrough"
on nyt saatavana. Tilaa omasi tänään! Soita tai käy nettisivuillamme.
Elämä yllättää meidät kaikki. Huomaamme taistelevamme huolen, -
turhautuneisuuden, epäilyksen ja pelon ajatusten kanssa.
Nuo ajatukset voivat kuluttaa tunne-elämämme kuiviin.
Vuodesta 1995 Joyce Meyerin menekkikrja "Battlefield of the Mind"
on auttanut ihmisiä vapautumaan negatiivisista ajatuksista
ja tunteista. Nyt Joyce on kirjoittanut "Battlefield of the Mind"
hartauskirjan. Tämä hartauskirja johdattaa sinut
syvemmälle rauhaan ja auttaa sinua muuttamaan ajattelutapaasi.
Tämä teos on hyvä lisä-apu itsenäiseen raamatun opiskeluun ja pienryhmiin.
Joyce Meyer Ministries tarjoaa ylistysmusiikkia, joka auttaa
irtautumaan kaikesta, mikä on esteenä vapautumiselle.
"Free to Worship" - live, Jaque Deshetlerin kanssa.
Joyce Meyerin 23. kansainvälinen naisten konferenssi St. Louisissa
29.9.-1.10.2005
Puhujavieraina Christine Caine ja Creflo Dollar.
Musiikista vastaa Cece Winans.
Naisten konferenssi 29.9. - 1.10.2005.
Kirjaudu sisään www.joycemeyer.org
Se on maailmanlaajuinen!
www.joycemeyer.org
Joyce Meyer uskoo, että Jumalalla on tulevaisuus ja tarkoitus elämällesi
ja että sinulla on uskomattoman ihana kohtalo.
Kuukausittainen tukesi on tärkeä avain tuohon kohtaloon - Joyce voi silloin
vaikuttaa säännöllisesti elämääsi ja antaa uusia oivalluksia ja tietoa
Jumalan Sanasta television, kasettien, lehtemme ja kuukausittaisten kirjeiden
kautta. Lisäksi kun liityt tukijäseneksi, olet elintärkeässä
asemassa muuttamassa miljoonien ihmisten elämää ympäri maailmaa.
Ota yhteyttä ja auta meitä viemään tätä elämää muuttavaa sanomaa
jokaiseen maahan ja jokaiseen kaupunkiin, jokaisena päivänä.
Jos sinulla on jotakin tarpeita tai rukousaiheita, kerro niistä meille
niin rukoilemme kanssasi ja Jumala voi muuttaa asioita.
Käy myös internet-sivuillamme www.joycemeyer.org
Sieltä löydät lisätietoja meistä ja voit tilata opetusmateriaaleja yms.
Ota yhteyttä meihin tänään jatkaessasi matkaasi iloiten arjesta.
Suomennos: Sabrina Norlamo