ILMESTYSKIRJAN SEITSEMÄN SEURAKUNTAA
SARDEKSEN SEURAKUNTA
Olemme Sardeksen vaikuttavilla raunioilla. Nähtävää on paljon: -
Gymnasion, jota arkeologit restauroivat.
Artemiin temppeli Sardeksen raunioilla.
Sardes oli myös sotilaallinen keskus.
Sardeksen linnake sijaitsi 460-metrisellä vuorella, -
jonne vihollisen oli miltei mahdoton päästä.
Alueen viimeinen itsenäinen kuningas oli Kroisos.
Sardes oli hänen pääkaupunkinsa. Se johtaa meidät suureen tarinaan.
Kroisos meni Apollonin temppeliin Delfoihin -
kysymään oraakkelilta, aloittaako sota Persian Kyyrosta vastaan.
Oraakkeli sanoi, että jos hän aloittaisi sodan, suuri valtakunta tuhoutuisi.
Ennustukseen uskoen Kroisos hyökkäsi Persian Kyyrosta vastaan, -
mutta hän jäi häviölle -
ja joutui vetäytymään Sardeksen vuorilinnaan.
Kyyros ajoi häntä takaa Sardekseen -
muurien ja jyrkänteiden ympäröimään linnakkeeseen.
Kyyros tarjosi palkkiota sille, joka löytää pääsyn kaupunkiin.
Eräs sotilas huomasi jonkun kapuamassa salapolkua -
hakemaan pudottamansa kypärän.
Sotilas painoi reitin mieleensä, kapusi jyrkännettä joukkueensa kanssa -
ja yllättyi nähdessään, ettei kaupunkia vartioitu lainkaan.
Kroisoksen sotilaat uskoivat, ettei kaupungin puolustusta voitu murtaa.
Siksi he unohtivat vartioinnin ja nukahtivat. Ja kuin varas yöllä -
persialaiset pujahtivat sisään huomaamatta.
Delfoin oraakkelin ennustus toteutui, -
mutta tuhoutuva valtakunta olikin Kroisoksen, ei Kyyroksen.
Erikoista kyllä, sama tapahtui lähes 200 vuotta myöhemmin, -
kun Antiokhos valloitti liian itsevarman kaupungin.
Hän nousi ylös vuohenpolkua yöllä, kiipesi muurin yli -
ja yllätti vartijat nukkumasta.
Kaupungilla oli vahva maine, mutta se oli kuin kuollut.
Kaupunki palasi kukoistukseen, -
kunnes maanjäristys tuhosi sen vuonna 17 jKr.
Eräs roomalainen historioitsija kuvasi järistystä "historian suurimmaksi".
Yhtenä yönä tuhoutui 12 kaupunkia.
Katastrofi kohteli ankarimmin Sardeksen asukkaita.
Rooman keisari Tiberius auttoi jälleenrakentamisessa.
Jotkut uskovat, että kiitollisuudenvelassa keisarille -
kaupungin johtajat antautuivat keisarinpalvonnalle.
Sardeksen parhaat päivät olivat ohi. Sillä oli loistelias historia, -
mutta se ratsasti kultaisen kaupungin maineella -
eikä enää saanut palautettua mennyttä loistoaan.
Sardes on Ilmestyskirjan seitsemästä seurakunnasta viides.
Kirje sille ei ala rohkaisulla tai kiitoksella.
Jeesus kutsuu Sardeksen seurakuntaa kuolleeksi.
Sardeksen seurakunta kuin koko kaupunki oli mukavuudenhaluinen, -
omahyväinen, varomaton ja hyvin haavoittuvainen.
Se todella tarvitsi herätyshuutoa.
"Ja Sardeen seurakunnan enkelille kirjoita: 'Näin sanoo hän, -
jolla on ne Jumalan seitsemän henkeä ja ne seitsemän tähteä".
Siihen aikaan Rooman keisarina oli Domitianus. Hän julistautui jumalaksi.
Hän löi kolikon, jossa hänen poikansa oli seitsemän tähden ympäröimä -
osoittaen, että hänen poikansa on jumalan poika ja taivaan hallitsija.
Mutta Jeesus sanoo: "Domitianus ja poika eivät ole tähtien valtiaita.
Minä ja Isäni olemme."
"Sinulla on se nimi, että elät, mutta sinä olet kuollut. Heräjä valvomaan -
ja vahvista jäljellejääneitä [...]
en ole havainnut sinun tekojasi täydellisiksi Jumalani edessä."
Uskon sen viittaavan Artemiin temppeliin.
Sen pylväät ovat keskeneräiset.
Ne on uurrettu kauniisti puoliväliin. Sitten uurteet loppuvat.
Se tunnettiin hyvin Artemiin keskeneräisenä temppelinä.
Uskon Jeesuksen viittaavan tähän maineeseen.
"Muista siis, mitä olet saanut ja kuullut, ja ota siitä vaari -
ja tee parannus. Jos et valvo, niin minä tulen kuin varas, -
etkä sinä tiedä, millä hetkellä minä sinun päällesi tulen."
Se viitannee kahteen kertaan, -
jolloin vihollissotilaat valloittivat Sardeksen kuin varkaat yöllä.
"Kuitenkin on sinulla Sardeessa muutamia harvoja nimiä, -
jotka eivät ole tahranneet vaatteitaan, ja he saavat käyskennellä [...]
kanssani valkeissa vaatteissa [...]
Joka voittaa, se näin puetaan valkeihin vaatteisiin [...]
ja minä olen tunnustava hänen nimensä Isäni [ja] enkeliensä edessä.
Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo."
Kiintoisaa, ettei Hän mainitse väärää opetusta.
Harhaopit eivät nähtävästi olleet täällä ongelma.
Hän ei mainitse vainoja.
Hän ei mainitse köyhyyttä, sillä he olivat rikkaita.
Heistä oli tullut itse itselleen vihollisia.
He eivät enää välittäneet. He olivat hengellisesti kuolleita.
Hengellisesti kuollut on eri asia kuin hengellisesti kuiva.
Aika ajoin kaikista tuntuu hengellisesti kuivalta.
Tuntuu, ettei ole yhteyttä Jumalaan.
Se harmittaa. Pohtii, missä on hengellinen eloisuuteni.
Hengellisesti kuollut ei ajattele niin.
Hänellä ei ole yhteyttä Jumalaan eikä hän edes välitä.
Miten ihmisestä tulee hengellisesti kuollut?
Tapoja on monia. Osa liittyy siihen, miten näkee seurakunnan -
ja kristittynä olemisen. Joku voi ajatella syntyneensä kristityksi.
Vanhemmat ja isovanhemmat kuuluivat tunnustuskuntaan, -
joten itsekin kuuluu. Elävä, henkilö- kohtainen suhde Jeesukseen puuttuu.
Silloin hengellinen elämä voi nopeasti kuolla.
Toinen tapa kuolla hengellisesti on harjoittaa sitä vain syyllisyydestä.
Kuiva velvollisuus voi johtaa hengelliseen kuolemaan.
Minusta teksti antaa vihjeen, miksi Sardes oli kuollut hengellisesti.
Se ei johtunut siitä, ettei tunnettu Jumalan Sanaa, -
sillä Jeesus käskee muistaa, mitä olet kuullut, ja pitää siitä kiinni.
Monet seurakunnat ja kristityt voivat tehdä hyviä tekoja mutta unohtaa, -
mitä ovat kuulleet Jeesuksen opetuksesta Uudessa testamentissa, -
erityisesti evankeliumissa. Ilmestyskirjan kirjoitti Johannes.
Nämä ovat Jeesuksen sanoja, jotka Johannes välitti. Hän kirjoitti myös, -
että Jumala rakasti maailmaa niin että antoi ainoan Poikansa, Joh. 3:16.
Että rakastamme Häntä, sillä Hän ensin rakasti meitä.
Että tästä tunnemme rakkauden: Jumala lähetti Poikansa edestämme.
Johannes puhui paljon rakkaudesta. Rakkaus on evankeliumin juuri.
Jos unohtaa sen, saattaa kuolla hengellisesti.
Olipa syy mikä tahansa, kuolema voi levitä seurakunnassa kuolion tavoin.
Miltä seurakunnan kuolema näyttää?
Usein se noudattaa samaa kaavaa.
Seurakunta alkaa liikkeenä. Kaikki ovat innoissaan.
Ei ole tiloja eikä organisaatiota. On vain Hengen liike ja palo.
Mutta pian täytyy perustaa organisaatio tai kaikki on kaaosta.
Se muuttuu liikkeestä organisaatioksi.
Organisaatiosta voi nopeasti muodostua instituutio.
Se ei välttämättä ole kohtalokasta. On monia eläviä instituutioita.
Mutta usein institutionalisoitumisen mukana tulee byrokratia -
ja byrokratian myötä siitä voi tulla museo.
Se muuttuu liikkeestä organisaatioksi, instituutioksi, byrokratiaksi -
ja lopulta museoksi, jossa ei tapahdu enää mitään.
Puhutaan vain vanhoista hyvistä päivistä.
Tämä on seurakunnan elävöittämisen haaste.
Elävät asiat kasvavat ja muuttuvat. Ne eivät pysy samanlaisina.
16-vuotias poikani David on mukana täällä Turkissa ja Kreikassa.
Viiden päivän päästä hän on erilainen, sillä hän elää, ja elävä muuttuu.
Mutta jos palaan näille raunioille, ne eivät ole juuri muuttuneet, -
sillä tämä kirkko on kuollut. Siitä on tullut vain museo.
Jos haluat, että seurakuntasi pysyy elävänä, -
sen täytyy pysyä hieman sotkuisena.
Sen täytyy muuttua jatkuvasti, sillä sitä elävä tekee.
Meidän täytyy kysyä itseltämme, haluanko olla osa liikettä vai museota.
Haluanko olla osa jotain kasvavaa, muuttuvaa ja sotkuista -
vai jotain, joka on jo kuollut, kuten nämä rauniot?
Voi vain muistella kertomuksia, mitä tapahtui kauan sitten.
Haluamme jättää perinnön, muodostaa perinteitä, -
siirtää asioita jälkipolville, lapsille, lastenlapsille ja heidän lapsilleen.
Mutta emme halua jättää kuollutta perintöä, -
vanhoja, kuivia ja pölyisiä perinteitä.
Vaikka seurakunnasta olisi tullut instituutio, haluamme siirtää -
tunteen liikkeestä, virrasta, missiosta.
Se on mahdollista vain, jos sinun uskosi tulee todella eläväksi.
Tahdon muistuttaa, että Jeesuksen antamia nuhteita -
ei tule käyttää lyömäaseina muita seurakuntia vastaan.
Olen kuullut monien kristittyjen lukevan Jeesuksen nuhteet, -
että seurakunta on kuollut, ja sanovan sitten: -
"Ihan kuin tuo seurakunta tai tämä tunnustuskunta. Nämä kristityt."
Älä käytä tätä lyömäaseena.
Ammenna tästä innoitusta ja avaudu sille, -
mitä Jumala haluaa sanoa sinulle sinun hengellisestä elävyydestäsi.
Sardeksella oli toivon pilkahdus.
Siellä on muutamia uskollisia.
Jeesus lupaa vaeltaa heidän kanssaan.
Jos he jatkavat, he saavat valkoiset vaatteet, Hän sanoo.
Valkoinen on merkki siitä, että Jeesus on pessyt pois heidän syntinsä.
Hän sanoo koko seurakunnalle, että jos he kuulevat Hänen äänensä -
ja tulevat Hänen luokseen, Hän ei soimaa eikä lyö heitä.
Hän ottaa heidät vastaan ja puhdistaa heidät.
Jeesus kutsuu meitä tekemään parannusta -
ja tulemaan taas eläväksi.
Miten tulet taas eläväksi? Mikä tuo elämää uskoosi?
Mikä alun perin teki sinut palavaksi?
Mikä tekemäsi, lukemasi tai kuulemasi asia sytyttää liekkisi uudelleen?
Mieti sitä, sillä Jeesus tahtoo auttaa sinua saamaan elävän uskon.
Tämä on Hänen kutsunsa sinulle ja seurakunnallesi tänään.
KESKUSTELUKYSYMYKSIÄ KIRJASSA TAI KOTISIVUILLA.
Suomennos: Marianne Tenetz