"Hoia oma armastust!" on saatesari,
kus otsitakse ja leitakse vahendeid abielu üles ehitamiseks argipäevas.
Tänasteks saatejuhtideks on Paula ja Heikki Ranssi.
Tegu on tõeliste abielutöö sangaritega,
kes on üheskoos töötanud üle 30 aasta selle nimel,
et parandada abielusuhteid.
Tuhanded soomlased on osalenud
nende poolt korraldatud abielulaagrites.
Head vaatajad, hoidke oma armastust Ransside juhtimisel!
HOIA OMA ARMASTUST!
10. osa Tunded ja suhtlemine
Meil on täna stuudios abielupaar Tamperest -
Sami ja Tanja Kallio.
Tahaks esmalt küsida Sami käest, milline on su igapäeva töö?
Igapäevatöö kätkebki endas argist töö tegemist,
milleks viimaste aastate jooksul on olnud
mobiiltelefonidega mängimine ühel või teisel moel.
Ehk siis hobi ja töö käivad käsikäes?
Mingil määral küll.
Ja sellega pead ka peret ülal?
Siiani on see niimoodi toiminud tõesti.
Ja sina Tanja?
Ma olin pikka aega, umbes 10 aastat, lastega kodus,
kuid viimased 1,5 aastat olen tegelenud õpingutega.
Palju lapsi teil on? - Neli last.
Meie tänaseks teemaks on tunded, nendest rääkimine
ja ka üleüldine suhtlemine ning rääkimine,
kui teile sobiks nii?
Mul on tunne, et soomlasi ja eriti vanema põlvkonna soomlasi
on õpetatud ühe luuletuse põhjal,
kus kukk ja kana vestlevad omavahel hommikusöögi lauas.
Luuletus ise kõlab järgnevalt ja kukk alustab nii:
"Kena hommikut, punatutike! Kuidas ka maitseb sulle kohvike?"
"Hooh, see liiga kuum on mulle - keelt vaid põletab, peavalu tekitab."
"Kuidas siis nii? Kohv ju nii maitsev! Tundub, et tuju hoopis halb mu naisel"
"No tegelt' see polegi tuline tõesti, halb hoopis uni, mida nägin öösel!"
"Jaga siis mullegi, kullakallis - muret jagades kurbus saab nulliks!"
"Peitu mul pandud oli pesa uus, mune seal sees oma viis või kuus.
Kuid lapsed selle leidsid ja ai, ai, ai - hinge mul suure haava see lõi!"
"Rahune, rahune kullapai, uni see kõigest ju oli vaid!"
Tunnete jagamine käib selles luuletuses üsnagi kenasti,
kuna kanaproua oskab nimetada oma tundeid.
See on tunnete väljendamises üks ütlemata oluline asi,
et me oskaks anda oma tunnetele nimed.
Teine õpetlik asi selles luuletuses on aga see,
et kukk ütleb: "Räägi mulle!"
Ta ütleb seda nii hellasti:
"Räägi mulle, kullakallis, mis sind vaevab?"
Tunnete väljendamises on tõeliselt oluline,
et saaksime väljendada ja jagada oma tundeid avameeli;
jagada sellega, kes on valmis kuulama.
Mind jäi pisut vaevama see kukehärra viimane lause.
See on väga õige märkus.
Sõitis naisest kuidagi üle veidi.
Just nii.
Ta hakkas kohe selgitama olukorda, püüdes naise tunded kui kõrvale heita
ja see on see oht, mis meid sageli varitseb.
Kukehärra lohutus: "See oli ju kõigest uni!"
vaatas ju tegelikult oma naise tunnetest mööda.
Tõsi.
See osa läks jah veidi nihu.
Aga mida ta oleks pidanud siis tegema?
Ta oleks pidanud minema kaasa selle tundega veidi, öeldes:
"Ma mõistan sind igati. Sinuga juhtus midagi väga halba."
Ta oleks pidanud püüdma mõista seda tunnet.
"Sa siis tunned, et su elu on mingil määral katki?"
Või midagi sellist,
mis oleks peegeldanud mõistvat suhtumist.
See oleks pidanud olema kui vastastikune mõistmine. - Just.
Ja alles siis oleks võinud öelda: "Kui aga nüüd järgi mõelda,
siis see oli ju tegelikult vaid uni!"
Ta oleks pidanud enne olema kindel, et naine on ta mõttega kaasas.
Ehk siis, kui rääkida vastastikusest mõjutamisest,
siis kommunikatsioon on pisut raske sõna.
Soome keeles see aga tähendabki vastastikust mõjutamist,
ehk teineteise mõistmist.
Samas aga ei saa ju teist mõista, kui teda ei kuula.
Öeldakse, et kuulamine on sama raske kui mõistmine
ja rääkimine.
Suhtlemine on selleks, et asjad oleks üheselt mõistetavad.
Ehk siis kuuldud loo eesmärk oli mõista tundeid üheselt.
Usun, et abielusuhtes on äärmiselt oluline
mõista üksteist ka tunnete tasandil.
Kuid Tanja, tahaks küsida su käest, kas sa oled hommiku inimene?
Või millal on see aeg, mil oled oma parimas konditsioonis?
Alati.
Ei oskagi öelda, kas hommikul või õhtul.
Olen alati oma parimas vormis.
- Nii et, nii kui hommikul ärkad... Jaa.
- Oled kohe elurõõmu ja indu täis? Olen.
Koged sa innustust? Või rahulolu?
No ma tunnen uue päeva ees üldiselt alati innustust.
- Kuidas see sind, Sami, mõjutab?
Kas sa oled hommiku või õhtu inimene
ja on sul mõnikord ka otsekui pidurid peal?
Ma olen hommikuti üsna kärme tõusja -
vahet pole, mis ajal kell heliseb.
Kuid õhtuti, k 7-9 vahel, on see maagiline hetk,
kus lapsed on väsinud ja nad tuleb magama panna
ning siis ma tunnen, et heidaks isegi magama.
- Mis tundeid see siis sinus tekitab?
Selliseid, et muutun kuidagi rahutuks ja võin olla üsna äkiline.
Kuidas see te omavahelist suhet mõjutab?
Kas sa, Tanja, tajud ära, mis lainepikkusel Sami on?
Kas lisad veel auru juurde, või võtad selle tunde vastu?
Seda on üsna raske vastu võtta,
kui peresisene olukord on selline, et lapsed tuleb magama saada
ja nad omakorda on rahutud.
Nii et vahel on see üsna raske.
Et siis läheb päris kitsaks?
Ja samas sageli just surutaksegi oma tunded alla, stiilis:
"Ole nüüd mõistlik!
Oled ju juba suur inimene, mistõttu sa pead jaksama!"
Ja siis see tunne jääbki enda sisse
ning Sami jääb lihtsalt magama.
No ma ikka lihtsalt niisama magama ei jää.
Eks ta tuju lähe ka paremaks, kui lapsed juba magavad.
Kui lapsed juba magavad, võin ma veel üleval olla kaua tahes.
Võib siis öelda, et sa ärritud kergesti väsinud olles?
On nii või?
Kindlasti.
Et siis, kui oled väsinud, vajad seda, et sind rahule jäetaks?
Vahel ehk tõesti.
Oleks tore, kui sel hetkel ei esitataks väga palju nõudmisi.
- Kuidas sa seda vajadust Tanjale väljendad?
No selles see probleem ongi,
et väljendan seda kaudselt, olles eemalviibiv või kusagil lebotades,
ohjeldamata lapsi
ja osalemata neis õhtustes toimetustes.
Siin sellele mõeldes ja sellest rääkides,
pole see Tanja suhtes muidugi aus.
See, et väljendan oma olemist läbi asjade, mis Tanjale ei meeldi,
ütlemata otse, mis mul tegelikult viga on.
Saaksid ehk tuua siinkohal mõne näite?
No näiteks see, et ma lasen olukorral lihtsalt minna.
Ehk kui lapsed peavad saama õigel ajal söödetud, joodetud ja tuttu,
siis ma olen kui kummilint,
mis annab järgi stiilis: "No vaatame veel!"
Mis tundeid see sinus, Tanja, tekitab?
- See ärritab mind
ja loob ka osaliselt ebaturvalise tunde,
kuna ma vajaks siiski tuge, et lapsed saaksid magama.
Selleks aga peab olema üsna kindlameelne,
kuna vähemalt meie lapsed küll omaalgatuslikult ja hea meelega
voodisse ei poe.
Nii et nendega peab olema väga kindlameelne.
Kui aga üks osapool võtab vabamalt, siis see ajab ikka närvi küll.
Olukord läheb käest.
Nagu näha, siis tunded võivad olla väga mitmekihilised.
Kõige peal on rahulolu tunne,
kuid teie juhtumi puhul on seal ka ärrituvust ja pisut viha.
Kui aga lapsed on juba voodis, tuleb esile kergendustunne,
rõõm ja ühtsustunne.
Sami tõi esile mitteverbaalse ehk sõnadeta sõnumi edastamise,
mis moodustab suhtlemisest üsnagi suure osa.
Öeldakse, et sõnadeta suhtlemine moodustab lausa 80% kogu suhtlusest
- Ehk siis peab oskama tõlkida. - Just nii.
Ja nii hakataksegi tõlgendama.
Mõeldes me enda suhte peale,
siis mäletan, et eriti me abielu algusaegadel,
sa tõlgitsesid mu tundemaailma üsna palju,
arvates, et paned alati täppi.
Millest see tuli, et sa nii osavasti teise tundeid mõistsid?
Ja nii õigesti mõistsin. - Just nimelt.
Mu lapsepõlvekodus pidi üsna palju tundeid tõlgitsema.
Vaatama, mis asendis on vanemate kulmukarvad?
Milline oli nende kehakeel?
Olid neil järsud liigutused ja prõmmisid nad kapiustega?
Pidin koguaeg mõtlema, mida mõelda ja kuidas olla?
Olin enda meelest selles vallas juba täiega tegija,
sest elades 20 aastat koos vanematega, õpid nii mõndagi.
Kui aga abiellusin, arvasin,
et kõik inimesed on samasugused nagu nad meil kodus olid.
Seetõttu olin täiesti üllatunud ja ehmunud, kui see polnud nii.
Mõtlesin, et ma ei saa ju ometi eksida, kui olin nii osav tunnete tõlgitseja
ja teadsin alati, millal tõmmata kaitsesse,
millal pugeda peitu,
millal rünnata ja millal hoida suu kinni.
Nii käitusin ka samamoodi sinuga.
Just. Ja kui sa siis mööda panid, tundmata ära mu tegelikku tunnet,
tegi see mulle haiget.
Kindlasti. Kuid sa ei öelnud mulle, et see sulle haiget tegi,
vaid talusid seda järjepanu, püüdes olla hea abikaasa.
Rahulik.
Kuid see omakorda ajas mind närvi,
kuna ma ei mõistnud, kas sul polegi oma taluvuspiiri
ja miks sa midagi ei ütle?
Kodus oleks juba ammu selle kohta midagi öeldud.
Küllap seda mõjutas muidugi seegi, et me taustad on erinevad.
Ma olen olen rohkem ründavam pool
ja sa jälle kannatad rohkem; oled pikema pidamisega.
Ma pole nii kannatlik.
No ma üritan hoida asju tasakaalus.
Usun, et inimesed on harjunud selle sõnadeta suhtlemisega
juba lapsepõlvest saati.
Sest lapsel ühtpidi polegi veel suurt palju sõnu,
nii et ta õpib mõistma sõnumite keelt.
See on äärmiselt tõhus, kui on mõni 2-aastane,
kellel on oma 2-3 sõna ja kes kasutab neid väga täpselt.
"Taat, auto!", mis tähendab, et aeg on minna.
Ta näitab millelegi ja ütleb, et nüüd on aeg autosse minna.
Ehk siis ta kasutab sõnu, mida ta oskab.
See sõnadeta sõnumite edastamine võib olla abielu jaoks üsna hävitav.
On teil selles osas mõnda kogemust?
Kas te, Sami, olete midagi sellist kogenud?
- Usun, et oleme.
- Kumb teist selles osas osavam on?
Annan selles osas au oma naisele.
- Tanja, oled sa sellega nõus?
Olen nõus sellega, et seda on ette tulnud,
kuid täna enam mitte nii palju.
- Tore.
Kuidas oled leidnud enda jaoks need sõnad,
mille abil öelda: "Nüüd lähme!"?
Läbi selle, et olen tunnistanud oma tundeid ja vajadusi;
et olen osanud rääkida nendest.
Varem oli nii,
et olukorrad tekitasid lihtsalt halba ja rõhuvat tunnet
ning igakord ei saanud arugi, millest see tingitud oli?
Ja kui isegi seda ei mõistnud, oli ka raske teisele jagada.
Ehk siis olid omadega kui ummikseisus? - Just.
Ja seal tekkis otsekui väike põletik?
Sami on sõnalise poole pealt ladusam,
olles seetõttu ka minust neis olukordades kui üle,
mistõttu see pani mind mossitama.
- Käis sellega ka kaasas mingit ohkimist ja puhkimist?
Mitte nüüd kõigis olukordades, kuid teatud oludes kindlasti.
Kuidas sa neid ohkamisi tõlgendasid?
Sest kui sõnu pole, peab ju käitumist kuidagi tõlgitsema.
Tagantjärgi vaadates saan aru, et see oli Tanja viis tülitseda.
Mina olin see, kes võis oma sõnadega nähvata ja riivata,
mispeale Tanja viis reageerida sellele, oli lihtsalt vait jäämine,
et minuga toime tulla.
- On tõsi, et erinevused me taustades määravad ära selle,
millega oleme harjunud ja millega toime tulnud.
Nii et teatud mallid toimivad kas teadlikult või alateadlikult,
kuniks pilt saab selgeks.
Kuidas nõude kolistamisega lood olid?
Kas köögis omaette mossitamise juurde
käis ka nõude või kapiustega kolistamine?
Teatud olukordades küll, kuid mitte alati.
Kuid nüüd, mil oled õppinud end ka sõnades väljendama,
siis mida sa Samile ütled, kui kapiuks siiski prõmaki kinni läheb?
On see hea või halb märk?
No eks see vahel lähe tõesti veel prõmaki kinni,
olles ikka negatiivne märk.
Kuid lihtsalt minema kõndimine - on te suhtes ka seda ette tulnud?
Mis sa ütled?
See on pigem seotud mu mossitamistega,
mitte nende nõude kolistamisega.
Ehk siis tülide puhul tuleb ette.
Ma tahtsin ka alati ära minna,
sest see tekitas nii suurt pinget ja halba tunnet, kui mind ei mõistetud.
Samas ootasin, et sa tuleks mulle järele
ja hakkaks seda sasipundart lahti harutama,
uurides, mis mind siis solvas?
Ehk siis, et oleksid olnud nagu see kukehärra selles luuletuses.
Kuid sa olid ka närvis
ja siis me mossitasime kumbki oma nurgas
ja vestlusest ei tulnud midagi.
See oleks olnud suur võit, kui oleksin suutnud sulle järgi tulla
ja küsida, kuidas ma sind haavasin?
Uurida, milles asi?
See oleks olnud super!
Ja sa oleks saanud siis öelda, mis sulle haiget tegi
ja mis tundeid see esile tõi?
Näiteks: "Ma sain haiget su eilse käitumise tõttu."
No see oleks olnud juba liiga pikk paus. - Oleks tõesti.
Või kui mõnes peres on raha küsimused õhus,
saab öelda: "Tunnen muret me rahaasjade pärast
ja pole seetõttu just kõige avatum."
Olukordade teadvustamine on suhtlemise juures väga hea.
Kui nüüd kogu teemat kokku võtta,
siis üks asi, mida me püüame õpetada
oma tunnete väljendamises,
on see, et me anname oma tunnetele nime.
See avaldab me psüühikale ja tundeelule imelist mõju,
kahandades seda pingelist, negatiivset tunnet.
Ainuüksi see, et saan selle tunde teisele välja öelda
ja mul on keegi, kes võtab selle vastu.
Teisel on siis võimalus tulla kaasa ja mõelda,
mida me selle tundega peale hakkame?
"Et siis see ja teine asi on vaevanud su südant?"
Ta kordab ja peegeldab oma kaasa tundeid.
Inimesed, kes pole omandanud neid suhte tööriistu,
hoopis kahandavad rääkimise tähendust.
Just.
Nad arvavad, et vaid jõuvõtetega nagu uste kõva paugutamine
ja drastiline eemale tõmbumine lahendavad midagi.
Kuid teisel pole sel juhul võimalustki kogu looga kaasa tulla,
kuna puudub võimalus jagada.
Lisaks selle tunde nimetamisele
pean ka rääkima, millest see tunne on tingitud?
Sest siis on teisel võimalus kas kahetseda seda,
paluda andeks selle pärast
ja olla sel moel kogu looga kaasas.
Kui ma aga kasutan sõnadeta suhtlemist,
lahkun orbiidilt, mossitan või teen mida iganes muud,
siis on teisel nii palju raskem sellest olukorrast sotti saada.
Või kui hakatakse arvama ja hinnanguid andma nagu meil oli.
See tegi olukorra nii palju raskemaks.
Mõni aasta tagasi oli meil veel üsna levinud,
et kui küsisid: "Mis viga?, said vastuseks: "Mitte midagi."
- Teine ootas, et oleksid detailsem ja küsiksid lisa.
Samas, kui oli täiesti selge, et midagi on viga.
See täiendavate küsimuste esitamine on igati omal kohal
ja suureks lohutuseks teisele.
Kuid samas peab selle hetke ära tabama, et nüüd on see aeg!
Sest vastasel korral lõppeb vestlus esimese või teise küsimuse peale,
stiilis: "No siis polegi midagi."
Ehk siis see on igati täiskasvanulik käitumine
esitada teisele täiendavaid küsimusi, et teada, kus omadega ollakse.
Siinkohal aga tahan tuua esile seni peidus olnud kanga,
mille juurde peale pausi tagasi tuleme.
Siis vaatame üheskoos,
mis on taolisel kangal suhtlemisega pistmist?
Kuid seda siis juba peale muusikalist pausi.
Vastastikune mõju: rääkimine, kuulamine, mõistmine
Tulen külma käest Su soojuse juurde
Jääkülma seest Sinu risti juurde
Ainuüksi Sina suudad sulatada jää mu rinnust
Sinu armastusele loota ma võin
Sa teed hangedest õitsva maa
Oma murede keskelt Su tröösti juurde tulen
Oma murede keskel Su risti juurde jään
Vaid Sina saad uhuda ära mu mure
Tröösti mind, oh tröösti mind
Võidu ma saan, kui alistun vaid
Su juures ohkamas ma käin, mul armu anna Sa
Nii ohkama ma jään Su risti juurde
Lase mul juua eluallikast
Kiita sind kuni lõpuni
Sinu suurust mõistma nii
Siin on siis see kangas,
mida paljud nimetavad step-vaibaks ehk sammude vaibaks.
Sest selle saab laotada maha ja astuda siis erinevate sektorite peale
kui nendest parasjagu räägitakse.
Selle suhtlemisvaiba mõte on selles, et muuta vestlusi sügavamaks
ja mitmekülgsemaks.
Sest abielus võib tekkida kalduvus
jääda kinni vaid argistesse vestlustesse,
mis kuidagi kitsendab ja kahandab me suhet.
Nii et selle vaiba eesmärk on muuta see suhe
mitmekülgsemaks ja sügavamaks.
Kui paar on armunud ja endorfiinid möllavad;
kõik need esimesed 1000 päeva, kus suhe õitseb kõige täiega,
oskavad kõik rakendada neid nelja valdkonda väga hästi.
Kuid sellises stabiilsemas paarisuhtes
taandub suhtlemine mõtete ja tõlgendamiste tasandile,
mis jääbki vaid kui ainsaks osaks kogu suhtlemisest.
Halvem lugu on veel see,
kui need tõlgendamised on pahatahtlikud.
Ma tunnen end juba niigi halvasti,
sest olen mingi asja tõttu haiget saanud
ja siis veel abikaasa hakkab mu käitumist tõlgendama.
Kõige hullemal võimalikul moel. - Just.
Seetõttu on äärmiselt oluline,
et õpiksime ära näiteks dokumenteerimise.
Ehk et me selgitaks, millele me tõlgendused tuginevad?
Jah, ma nägin, et nõud jäid lauale.
Või ma nägin, et sa tulid liiga hilja.
Ehk siis, ma dokumenteerin need olukorrad,
mis minus halba tunnet tekitasid.
Ja seejärel saan jagada seda tunnet.
Kuid harjumuspärases, stabiilses suhtes
ei räägita kunagi oma tunnetest, või siis tehakse seda üliharva.
Arvatakse, et neist on räägitud, kui tegelikult pole.
Sama kehtib ka me püüete puhul. Mis on see, mida ma tahan?
Neidki ei tooda esile. Võimalik, et tagasihoidlikkuse tõttu.
Soovidega on nii, et me kardame neid väljendada.
Me otsekui kiirustame edasi ja teine ei saagi oma tundeid jagada.
Ja kui me ei saa neid jagada,
ei või ka teine pool kuidagi teada, mida me tahame.
Kuid võtame Sami ja Tanjaga nüüd siit ühe näite,
kuidas see nende puhul toimib?
Millega on Tanja sulle, Sami,
viimastel aegadel kõvasti haiget teinud?
Võtame mõne sellise asja,
mida on võimalik selle kaardi abil lahata.
Vaatame, on sellest joonisest ka abi?
No võtame näiteks ühe sellise loo, mis juhtus paar õhtut tagasi,
kuna see on värskelt meeles ja neid asju on kergem läbi käia.
Olukord oli selline,
kus me minu meelest olime ühiselt kokku leppinud ja nõus,
et ma teen lühikokkuvõtte ühest laste näidendi videost,
mis eeldas kodust arvutis nokitsemist.
Sain aru, et see oli ka Tanja tahe ja meil oli selles osas ühine kokkulepe
Oli nii? - Oli.
Kuid siis sul oli õhtu kinni.
Olid vist osade me lastega kuskil ära ja kaks last jäid minuga koju.
Nad vaatasid video pealt üht lastefilmi
ning mina kasutasin oma arust seda aega väga targasti ära,
istudes arvuti taha.
Mu mõte oli ka sulle sellega rõõmu valmistada,
et ma ei kuluta me ühist aega kogu loole
ja et ma saan selle ka samal õhtul valmis,
nii et see ei jääks viimasele minutile.
Nii et ma istusin arvuti taga ja toimetasin seda videot.
Olin kui väike poiss, kes sel hetkel, kui sa tulid,
vajutas viimast nuppu, et siis öelda: "Vaata, millega mina hakkama sain!"
- Mis tunne sind valdas?
Elevus,
rõõm, ootusärevus.
Kuulsin, kuidas sa koju tulid,
kuid ma ei kuulnud, et oleksid isegi "Tere! öelnud.
Mida tavaliselt ikka teed.
Me tervitame üksteist ikka peaaegu alati ka silmast silma.
Järgmised 5 minutit oli samuti vaikus.
Siis sain aru, et midagi on lahti.
Tulin innukalt oma toast välja ja kutsusin sind oma tööd vaatama,
kuid siis tajusin su käitumisest, et midagi on valesti.
Kuigi sa polnud veel midagi öelnud.
Ja siis me hakkasime rääkima.
- Kuidas te jutuajamine alguse sai? Olid sa kuidagi lukus omadega?
Kuidas see esimene sõna üle huulte tuli?
Kommenteerisin esikus olevaid kaste,
mille osas ootasin,
et need saaks mu äraoleku ajal keldrisse viidud.
Palun, et kordaksid teatud olulised aspektid üle,
mida Sami mainis.
Suudad sa seda? - Ikka.
Püüan meenutada, millest sa alustasid?
Sa alustasid sellest,
et tahtsid kasutada selle aja ära, kui lapsed oma filmi vaatasid.
See oli mu taotlus.
Nii et sa hakkasid seda jõulunäidendit toimetama.
Olid elevil selle valmis saamise üle
ning ootasid, et saad näidata seda mulle,
kui koju tulen.
Olid rõõmus, et selleks kulutatud aeg ei läinud meie ühise aja arvelt.
Just.
Kuid kui ma tulin, polnud ma üldse elevil olemisega
ja sa arvasid, et minuga on midagi lahti.
No oli sinuga midagi lahti? - Oli.
Need kastid! - Jah, need kastid,
mis olid endiselt esikus,
kuigi olin oodanud, et need viiakse mu äraoleku ajal keldrisse.
- See oli sinu taotlus.
Olid sa Samile rääkinud sellest soovist?
Mitte küll nii, et oleksin öelnud:
"Kas sa palun viiks need kastid ära, ajal, mil olen eemal."
Kuid me olime neist kastidest juba varem rääkinud.
Ehk siis sa ootasid, et Sami loeks su mõtteid?
No osaliselt vist küll.
Kuid tegu oli juba jõuluajast jäänud ehete kastidega,
nii et tunnistan, et need olid seal olnud mõne päeva.
Kuna aga nädal oli nii kiire, siis...
Üks täpsustav küsimus sulle, Tanja.
Väljendasid sa end pisut ärritunult ja rõhutatud toonil?
Jaa.
- Ehk siis hääletoonil on suhtlemises väga oluline roll.
Seda eriti abielusuhtes... - Kuigi tunded ei pruugigi laes olla.
Kuidas see olukord siis lahenes?
Kuidas te sealt edasi liikusite,
sest täna olete ju kenasti siin.
Tulime tõesti ühe autoga,
nii et kenasti laabus kõik.
Me praegust suhte seisu arvestades on näha,
et oleme nii palju küll edasi liikunud,
et selliseid üle reageerimisi tuleb ette üsna harva
võrreldes sellega, mis varasemalt oli.
Mainitud olukorras oleks võinud minna palju hullemini.
Mida detailsema teemaga tegu oli, seda suurem oli ka riid majas.
No nii lihtsalt ongi.
Tahaks veel Tanjalt küsida,
et mis tekitas sinus selle nördimuse tunde?
No ma leebusin pisut, kui Sami näitas mulle seda videot,
mõistes, et ta tegi olulist asja.
Kuid nähes esmalt siiski neid kaste seal esikus,
siis see panigi mind reageerima.
Oleme sellest ka omavahel rääkinud, kui oluline see on mu jaoks,
et kodu oleks mu saabudes puhas ja korras.
Ja kui see siis pole,
valmistab see mulle kergesti meelehärmi.
- Ehk siis suhet on võimalik muuta sügavamaks,
kui kõik see pealmine kribu-krabu saab lahendatud?
Nii nagu see üks kast oli peaaegu rikkumas kogu õhtut
ja rõõm selle video tegemisest oleks lennanud tuulde.
Kuid samas te suhe süvenes tänu jagatud põhimõttele,
et sulle meeldib, kui kodu on puhas ja korras
ja sa said selle ka välja öelda.
- Mis tundeid see sinus tekitas, Sami?
Täitsa OK tundeid.
Teine oluline aspekt on see,
et ma püüan loomupäraselt olla Tanjale meelepärane
nende asjade kaudu, mis on mulle olulised.
Ehk siis, näitena võiks tuua kasvõi selle sama video toimetamise.
See oli ju iseenesest hea asi,
kuid see polnud kõige primaarsem võrreldes kodu korras olemisega,
mis on Tanja jaoks üks olulisemaid asju.
Ehk siis siit tuleb jälle välja see paarisuhte vastastikune mõju,
mõistmine ja empaatia võime.
Arusaam sellest, mis on teise jaoks oluline
ja oskus panna hetkekski kõrvale see, mis on su enda jaoks tähtis.
Siit tuleb esile see,
kuidas abielus sellised näiliselt väikesed asjad
ja väljaspool olijate jaoks üldse tähtsusetud asjad
võivad tekitada pingeid.
Nii nagu selles kana-kuke looski,
kus väga väike asi võib päästa valla väga negatiivse tunde.
Kuid kui asi saab lahti räägitud, taastub ka lähedus jälle
nagu see teiegi puhul oli.
Kas oli teatud valdkondi, mille osas sa, Tanja, tundsid,
et need on pisut tundlikud?
Et kui Sami nende osas õigesti ei käitu,
hakkab miski su sees pöörama?
- Kas siis viha või pettumine?
- Miski, mis paneb sind Samist eemale tõmbuma.
Võimalik, et see otsustusvõimetus või asjadel oma teed minna laskmine.
Ma peaksin täpsemalt ja selgemini väljendama oma plaane.
Just nii. See on üks neist asjadest.
Ehk siis tegevusvaldkond selle skeemi põhjal.
- See kõik oleks väga hästi välja töötanud,
kui ta oleks mulle öelnud, et kavatseb võtta selle õhtu selle jaoks
Sa oleks hea meelega selle poolt olnud.
Ehk siis selline plaanivaba olemine on raske.
- Ja kui Sami oleks veel lisanud,
et küll ta mingi hetk need kastid ka ära viib.
See on juba vanemate abielupaaride pärusmaa,
kus mees on välja õpetatud. - Just nimelt.
Kuid see on oluline, et me räägiks ja jagaks asjadest.
Meeste puhul on muidugi tüüpiline,
et me asume kodus tegutsema nendest asjadest lähtuvalt,
mis meid sel hetkel sütitavad.
Isegi, et ma palun sul teha midagi muud.
Me tõesti ei tee täpselt seda, mida abikaasa palub.
Kui millestki innustud, saad kohe hoo sisse.
Just nii.
Me mehed kord oleme juba sellised, nii et sa, Sami, oled täitsa õige mees!
Sa teed seda, mis sind inspireerib
ja saad sellest hoo sisse,
ning pärast võib siis ka selle raskema asja ära teha.
Lahendus peitub ka selles, et kui ma märkan su tegevust
ja kiidan ning tunnustan sind selle eest, mida oled korda saatnud,
siis peale seda saan sind juhtida viima näiteks need kuuseehted ära,
rookima lund ja koristama õue - sõltuvalt siis aastaajast.
Või mõne riiuli kokkupanek.
Sami, on sinu jaoks te suhtes mõningaid valdkondi,
mis on nö rasked?
Mis on sinu jaoks häirivad, kui need peaks esile kerkima.
Sa pead siis silmas mingeid kindlaid eluvaldkondi? - Jah.
No nende seast ei oskagi nagu midagi esile tuua,
kuid mind ennast häirib kangesti see: "Mul pole midagi viga!" lause,
kui samas tajud, et midagi ikka on.
Isegi, et teine ei ütle midagi, sa tajud, et miski vaevab teda.
Sa lihtsalt ei oska välja lugeda, mis see on, mis vaevab?
Ehk siis on aimdus,
kui ükski mõte ega tunne ei kinnita seda.
Eks need tüüpilised valdkonnad ole raha, seks ja lastekasvatus,
millest väga ei räägita, või kui, siis pigem kaudselt.
Kuigi paarisuhte ja läheduse seisukohalt
on need vägagi olulised teemad.
- Kui seal on miskit nihu, mõjutab see ka kõike muud.
Teil on neli last. Kuidas asjad selles vallas toimivad?
- Kas te neis küsimustes peate läbirääkimisi?
Ütleksin omalt poolt, et oleme alati püüdnud,
või vähemalt mina olen,
et rääkida neist asjadest
ja ma pole tundnud, et see oleks eriti raske.
Olen ikka kohe täiesti siiralt püüdnud.
Kuid kui hetke arengufaasile mõelda,
siis olen paljudeski asjades valesti käitunud.
Olen püüdnud läheneda neile mehelikust loogikast lähtuvalt.
See puudutab ükskõik, milliseid neid õrnu valdkondi.
Et laome aga kõik asjad ritta ja nii ongi! Punkt.
Ehk siis asju ei räägita tegelikult lahti? - Just.
Ja siis olen kogenud, et see lööb Tanja veelgi enam lukku.
Või mida sa selle kohta ütleks?
Jah, eks nii mõnigi neist asjadest tõigi kaasa selle mossitamise,
kuna ma ei osanud selles seisus väljendada oma tundeid ja vajadusi.
Sa matsid need pigem endasse, selle asemel, et öelda:
"Mu piir läheb siit ja ma tahan sellest rääkida!"
Ehk siis see taotluslik pool jäi tahaplaanile,
kuna sa ei julgenud
või sul polnud sõnu enda väljendamiseks?
- Nii üht kui teist.
Ühtpidi polnud sõnu
ja teisalt suutis Sami mind tihti ümber veenda,
nii et ma arvasin, et just tema mõtteviis on õige.
Ehk siis tal olid tugevad argumendid? - Jaa.
Sul otsekui polnudki õigust neid kahtluse alla seada? - Just.
Tahtsid olla hea ja kena oma mehe vastu. - Just.
Mu püüdlused on olnud siiski siirad,
mistõttu ma ei tundnud kuidagi,
et oleksin teinud midagi Tanjale haiget tegemiseks.
Tagantjärgi vaadates on muidugi teine pilt.
Tanja, mis su soovid suhtlemise vallas tänasel päeval on?
Kui tahaksid neid jagada.
- Kas äsja mainitud teema osas või üldse?
Ei. Üleüldiselt te suhte osas.
Mulle meeldiks, kui me saaks veelgi rohkem
rääkida oma unistustest ja igatsustest.
Sest see on olnud just see valdkond, kus olen kogenud pettumustunnet,
kuna me pole saanud jagada neist asjadest omavahel.
Sami, mida kuulsid Tanjat just praegu ütlemas?
Tanja tahaks kuulda,
et jagaksin rohkem oma soovidest ja tunnetest.
Ja ka ühistest unistustest ning igatsustest.
Et ka neist saaks üheskoos rääkida.
Oskad sa ehk arvata, millised need Tanja unistused on?
On sul mingilgi moel aimu neist?
Usun, et on.
- No nimeta mõni.
Ühine ajaveetmine, puhkusereisid,
elupaik...
On need õiged?
Need on need kõige olulisemad.
Tanja, vastasid need laias laastus tõele?
Vastasid.
Kuna sa oled oma soovid nüüd esitanud,
siis teadsid sa, et kui need avalikult välja öelda
ja nende üle arutleda,
siis neil on ka kalduvus täituda.
Nii et võtame veel lõpetuseks ühe palvehetke,
et Jumal, me Taevane Isa,
annaks meile veelgi enam oskust, tarkust, arusaamist
ja tunnete peegeldamist me omavahelisse suhtlemisse.
Et kui sobib, siis võtame korraks vaikse hetke.
Taevane Isa, me täname Sind, et Sa oled kinkinud meile suu ja keele.
Me võime oma sõnadega trööstida, teavitada,
jagada oma tunnetest ning võtta vastu oma abikaasa omi.
Issand, palun anna meile rohkem kannatlikkust
ja tarkust argipäevaks,
et arutleda omavahel ka tundlikel teemadel,
ilma üksteisele haiget tegemata.
Issand, me täname Sind, et abielu loojana
oled Sa meiega kaasas ka me argielu keskel.
Me õnnistame üksteist ja ka Tanjat, Samit ja nende lapsi.
Aamen.
Tõlge: Anne-Ly Raukas