LÄHIKUVASSA
Hei, hyvät katselijat!
Tervetuloa Lähikuvassa -ohjelmaan.
Vieraanamme on Kenneth Witick, joka oli mukana viime kerrallakin.
Hän on helluntailais- pastori Ahvenanmaalta.
Viime kerralla kuulimme valtavan todistuksen, kuinka Jumala johtaa -
heitä perheenä ja on pitänyt heistä huolta uskomattomalla tavalla.
Nyt kuulemme, mitä hän on tehnyt Israelin hyväksi.
Hän on perustanut Karisma Farleden- järjestön yhdessä muiden kanssa.
Hän on sen puheenjohtaja ja tekee paljon Israel-työtä seurakunnassa.
Tämä on ehkä eräs syy siihen, että -
Jumala on suuresti siunannut niin perheesi kuin seurakuntasikin.
Oletko samaa mieltä, että tämä on yksi siunauksen syistä?
Jumala sanoi Aabrahamille: "Minä siunaan sitä, joka minua siunaa."
Olen elänyt sitä todeksi vuosikausia.
Siunaa Israelia - tee se!
Miten aloit ymmärtämään asian? Miten Israel tuli sydämeesi?
Ollessani 11-vuotias vuonna 1967, -
se oli kuuden päivän sodan aikaa, -
Jerusalem vallattiin.
Pian sen jälkeen asuntomme uskova talonmies, -
joka kuului Helsingin Filadelfia-seurakuntaan, -
lensi heti sodan loputtua Israeliin.
Hän toi sieltä kiväärin luotia.
Kotiin tultuaan hän antoi kiväärin kuulan minulle.
Ottaessani kuulan minussa tapahtui jotain.
Yhtäkkiä 11-vuotias rakastaa Israelia todella syvästi.
Kirjoitin kuulaan lapun, että se on kuuden päivän sodasta.
Minulla on vieläkin se kuula.
Siitä alkoi rakkaus Israeliin, joka oli selvästi lähtöisin Jumalasta.
Pelastuin 1974, joten se tapahtui paljon ennen sitä.
Voimistuiko tuo rakkaus uskoontulosi jälkeen?
Se kasvoi sinä vuonna kun olin Teknillisessä koulussa.
Kun Israel lauloi Hallelujan Eurovisiossa niin vain riemuitsin.
Raamattua lukiessani tunsin koko ajan vetovoimaa Israeliin.
Mutta kesti monta vuotta, ennen kuin aloin itse -
tekemään jotain konkreettisempaa Israelin hyväksi.
Voisitko kertoa siitä enemmän.
Muuttaessamme Pietarsaareen 1988 -
aloimme pitää seurakunnassa Israel- juhlia kaksi kertaa vuodessa.
Toimme esiin Israel-asiaa. Se oli ihanaa aikaa.
Jumalan läsnäolo ja Henki liikkui aivan erityisellä tavalla.
Yleisöstä seurakuntalaisia oli ehkä 10 prosenttia.
Talo oli täynnä, mukana oli lähes 300 henkeä.
Juhlat kokosivat ihmisiä yhteen kaikista suunnista.
Erikoista oli, että mukana oli aina joku juutalainen.
Tunsimme, kuinka Jumala yhdistää pakanat ja juutalaiset.
Tunnettu laulaja Jonathan Settel oli myös siellä.
Hänen laulaessaan viisi ihmistä parantui.
Meihin syntyi rakkaus juutalaisiin ja tahdoimme tehdä jotain lisää.
Olet kertonut, että Lars Enarson oli alkuaikoina tärkeä henkilö.
Hän on myös kanavamme ohjelmissa mukana.
Vuonna 1982 tapahtui hieman yliluonnollinen kokemus.
Heräsin eräänä aamuna erittäin selvään näkyyn.
Näen korvan, jossa on on Daavidin tähti korvakoruna.
Rukoilin. Ymmärsin, että Jumala tahtoo sanoa jotain Israelista.
Meillä oli Pastorien päivät Vaasassa. Päivien puhuja ei tullut.
"Sattumalta" Lars Enarson tuli ja puhui koko viikon Israelista.
Jumala valmisteli minua.
Se Israel-seminaari muutti minut.
Ymmärsin Raamatun näkökulmasta kuinka tärkeä Israel on.
Siitä lähtien olen tahtonut tehdä jotain asian hyväksi.
Työ alkoi 1988, sitä ennen tein evankelioimistyötä.
Mitä nykyään teet ja mitä se sinulle merkitsee?
Ennen kaikkea levitän tietoa Israel-asiasta.
80-luvulla useimmat helluntailais- pastorit puhuivat Israelista.
Tänään hyvin harvat tekevät niin.
Levitän tietoa, että Israel ja seurakunta kuuluvat yhteen.
Siksi järjestämme Israel-konferens- seja, rukousmatkoja ym.
Sen lisäksi annamme taloudellista apua niille, jotka -
muuttavat Israeliin ja Samariaan, -
joka on hieman kuumaa maata.
Raamattu vahvistaa, että se on todella raamatullista.
Autamme heitä oppimaan kieltä, -
pääsemään sisälle kulttuuriin ja saamaan työtä.
Teillä on Karisma Farleden - järjestö. Kuinka se alkoi?
Muuttaessamme Pietarsaaresta Karjaalle vuonna -97 -
aloimme pitää Israel-kokouksia. Jostain kumman syystä -
Karjaan keskustassa olevasta rukoushuoneestamme Betelistä -
rikottiin paljon ikkunoita - kahden kuukauden aikana jopa 34.
Tutkin asiaa ja kävi ilmi, että -
joka kerta, kun oli ilmoitus Israel-asiasta ikkunat rikotaan.
Kerran tunsin, että minun piti mennä Beteliin.
Talon takana seisoi kymmeniä musliminuorta kivet käsissään.
Kysyin heiltä, mikä hätänä. Pyysin heitä jättämään kivien heittelyn -
ja tulemaan sisään kahville.
Sen jälkeen kivien heitto loppui.
Kaikki eivät tulleet sisälle, mutta kivien heittäminen loppui.
Sanomalehdessä kirjoitettiin myös siitä.
Paljon myös rukoiltiin.
Tajusimme, että tarvitsemme yhdistyksen Israel-työtä varten.
Se olisi erillään seurakunnasta ja olisi jonkinlainen suoja.
Siihen tulisi mukaan kristittyjä kaikista piireistä.
Siitä alkoi Karisma Farleden, jonka nimi oli aluksi Karis Karisma.
Sen juuret ovat luterilaisen kirkon uudistusliikkeessä, -
karismaattisessa herätyksessä, jota Gunnar Weckström johti 70-luvulla.
Karis Karisma alkoi silloin. Nimi oli siis jo olemassa.
Aloitimme työn ja parin vuoden jälkeen muutimme nimen -
Karisma Farledeniksi, jottei nimi olisi yhteydessä vain Karjaaseen.
Nimi tarkoittaa ohjausta, Israelin ymmärtämistä sekä avunantoa -
Israelin kansalle pääsemään kotiin.
Onko teillä näky juutalaisista, jotka tulevat Venäjältä Suomen kautta.
Tarkoitatteko näitä väyliä? Voitko kertoa lisää?
Karjaalla tuli erään miehen kautta profetia.
Hän sai kaksi kertaa näyn.
Hän ei tiennyt mitä se tarkoitti. Gunnar Weckström sanoi, että -
se tarkoittaa juutalaisia, jotka tulevat Karjaan kautta Hankoon.
Se oli tarkalleen päivän matka, jonka heimo kulkee.
Yhden päivän matka etelään ja kahden päivän matka länteen.
Näky koski juutalaisia, jotka tulisivat Karjaan kautta.
Oli odotusta ja uskoa siihen, että niin tulee tapahtumaan.
Betelissä oli kerran valtavan voimakas Jumalan läsnäolo.
Olin melkein kuin humalassa ja tunsin sen fyysisestikin.
Menin Betelistä ulos erääseen puistoon.
Näin kirkkauden pilven ja se löi minut maahan.
Maatessani näin juutalaisten tule- van Karjaalle köyhinä ryysyissä.
Näin Jumalan seurakunnan täynnä Pyhää Henkeä parantavan heidät.
Jumala tahtoo kohdata heidät seurakuntansa kautta.
Siitä alkoivat vuosittaiset leirit, joita järjestämme juutalaisille.
Kutsumme heitä Venäjältä viikon leirille.
Useimmat ottavat leireillä Jeesuksen vastaan Messiaana.
Säilyykö heidän uskonsa heidän palattuaan kotiin?
Olemme yhteydessä messiaaniseen seurakuntaan Pietarissa.
Siellä heistä huolehditaan.
Se on työtä, joka ei ole hallinnassamme, -
mutta kontaktin ylläpitäminen on tärkeää.
Heidän ei tarvitse maksaa leiriä sanomalla, että ovat tulleet uskoon?
Ei. Näillä leireillä tapahtuu melkein aina ihmeitä.
Esim. Karisman 2013 leirillä oli mukana eräs poika.
Hän oli lentäjä ja sanoi, -
ettei ole kiinnostunut uskonnosta.
Mutta hän oli erittäin kiinnostunut valokuvauksesta.
Oli syys-lokakuun vaihde. Hän tahtoi nähdä revontulet.
Ahvenanmaalla siihen vuodenaikaan et näe revontulia.
Rukoilimme, ja seuraavana päivänä koko taivas leimusi revontulista.
Jopa Ahvenanmaan lehdessä oli siitä suuri kuva. Mahtavaa!
Se sai hänet uskomaan Jumalaan.
Kaikki leirillä antoivat elämänsä Jeesukselle Messiaana.
Poika todisti, kuinka leirille tullessaan hän ei uskonut, -
mutta rukoillessamme hänen puolestaan hän liikuttui ja itki.
Kaikilla leireillä Jumalan rakkaus ilmestyy yliluonnollisella tavalla.
Raamatussa lukee, että juutalaiset tarvitsevat merkkejä.
Melkein kaikilla leireillä koimme ihmeitä.
Eräällä leirillä tapahtui auto-onnettomuus.
Ajoimme kolmella autolla ja yksi niistä törmäsi hirveen.
Kukaan ei loukkaantunut, mutta auto meni mäsäksi.
Olin juuri aamupäivällä opettanut, että se joka omistaa sielusi -
ottaa sen kuollessasi, joko Jumala tai paholainen.
Kolarissa näin heidän ristivän kätensä.
Ja useimmat sanoivat: "Jeesus, tule Herrakseni ja Messiaakseni."
Jumala tahtoo, että autamme heitä löytämään tien takaisin uskoon.
Sitä työtä teemme.
Teetkö työtä Karisma Farledenissä vai seurakunnassa Ahvenanmaalla?
Saadessani kutsun Ahvenanmaalle -
Jumala puhui vuotta aikaisemmin, että muutan teidät Ahvenanmaalle.
Hän puhui siitä vaimolleni ja minulle erikseen.
Se oli niin selvää, että meidän piti muuttaa Ahvenanmaalle.
Kiinnostavaa on, että Karisma Farledenillä on näky, jonka -
saimme vuonna -94 ollessamme rukouksessa Pietarsaaressa.
Näimme Suomen itärajalla valopilkun ja siitä lähti -
viisi nuolta Suomen länsirajalle Kokkolasta Loviisaan.
Ja ääni sanoi minulle: "Valmista näitä seutuja -
sitä päivää varten, kun vähimmät veljeni tulevat."
Olemme järjestäneet konferensseja ja Ahvenanmaa on viimeisin paikka.
Tullessani Ahvenanmaalle sanoin, että tahdon tuoda mukanani -
Karisma Farledenin toimiston osaksi seurakunnan työtä.
Seurakunta kannatti ajatusta.
Rukoilemme Israelin puolesta, ja mukaan tulee väkeä eri suunnista.
Siellä on suuri rakkaus Israeliin, mikä on miltei epätavallista.
Ahvenanmaasta on profetoitu, että siitä tulee turvapaikka juutalaisille.
Muistan exodus-konferenssin vuodelta 2001.
Se oli suljettu konferenssi, jonne piti saada kutsu.
Siellä oli ihmisiä 45:stä eri kansasta.
Puhuja, Israelista tullut rukous- johtaja, täyttyi yhtäkkiä Hengellä.
Hän sanoi, että Suomessa löytyy poliittista selkärankaa, kuten -
Mannerheimin aikana. Toisen maailmansodan aikana -
Erkki Kaila sai sanan Jumalalta ja välitti sen Mannerheimille.
Saamansa sanan takia Mannerheim ei antanut juutalaisia Hitlerille.
Konferenssissa tuli monta profetiaa Ahvenanmaasta.
Juutalaiset voidaan viedä sinne turvaan laivoilla.
Se tuntuu todelta. Ahvenanmaalla on erityinen rakkaus Israelia kohtaan.
Oliko niin jo ennen sinne tuloasi? Onko se saanut uutta tulta?
Oli jonkin verran, mutta nyt se on syttynyt aivan eri tavalla.
Se ei ole minun työtäni, eikä Karisman työtä.
Se on meidän työtämme. Olemme kaikki kutsuttuja siihen.
Siinä mielessä tuli on syttynyt palamaan.
Teimme juuri rukousmatkan Ahvenanmaan saaristoon.
Rukoilimme eri saarien ja herätyksen puolesta.
Väkevä kokemus! On saaria, joilla on laivoja valmiina, -
ja yöpaikkoja ottamaan juutalaisia vastaan.
Asioita on valmisteltu.
Entä yhteys Ruotsiin?
En oikein ymmärrä ruotsalaisia.
Siellä on opettajia, joilla on Israel sydämellään.
Juutalaisten takaisinpaluu, alija, on silti heille vierasta.
On opetusta, että kuulumme yhteen, mutta -
auttaminen paluumuutossa on epäselvää monelle ruotsalaiselle.
Vaikka heillä ei ole Venäjän rajaa, he tulevat olemaan tässä mukana.
Tammikuussa 2014 Jumala näytti, että nyt Venäjä aukeaa.
Niin on tapahtunutkin ilman että itse olisimme yrittäneet.
Venäjälle, Israeliin ja Ruotsiin rakennetaan siltaa.
Minulla on uskoa myös Ruotsin suhteen kaikesta huolimatta.
Entä laivat?
Mistä ja minne ne menevät?
Öölannin konferenssissa v. 2001 sanottiin,
että juutalaiset pakenevat -
veneillä ja joskus myös suurilla laivoilla.
Pienet veneet noutavat heidät suurista laivoista.
Vuonna 2013 pidimme eräällä saarella leiriä.
Leirialueen omistajan isä pelasti 2000 juutalaista Tallinnasta, -
Eestistä Ruotsiin toisen maailmansodan aikana.
Siitä harvoin kuulee. - En ole koskaan kuullut siitä.
Uskomatonta, että Torsten oli niin myönteinen leirille.
Hän tahtoi olla koko ajan mukana.
Ymmärsin, että se johtui hänen edesmenneestä isästään.
Se oli mielenkiintoinen kokemus Ahvenanmaalla.
Menevätkö juutalaiset laivalla Israeliin asti, vai lentävätkö he sinne?
Raamattu kertoo, että silloin on metsästäjien aika.
Israelissa voi olla sota. Heidän täytyy ehkä pysähtyä jonnekin.
Voi olla laivoja, mutta lentäminen on yksinkertaisinta.
Saamme luottaa Jumalaan. Hän antaa ajallaan mitä tarvitaan.
Erityisesti silloin, kun on rukoileva seurakunta.
Milloin saitte yhteyden Venäjälle? Teettekö muutakin kuin rukoilette?
Jo Pietarsaaren aikana kävimme joitakin kertoja Venäjällä.
Tammikuussa 2014 seurakunnassa oli rukous- ja paastoviikko.
Silloin näin näyssä Pietarin ja Ahvenanmaan välillä tunnelin.
Sen jälkeen ovi toisensa jälkeen avautui kuin itsestään.
Meillä oli Israel viikonloppu huhtikuussa 2014.
Mukana oli ihmisiä Venäjältä.
Meillä oli konferenssi marraskuussa sekä helmi-maaliskuussa.
Välillemme on syntynyt todellakin Jumalan luoma yhteys.
Pidimme huhtikuussa konferenssin, jossa oli 36 henkeä Venäjältä.
Ihmisiä oli myös Israelista ja yhtäkkiä silta oli syntynyt, -
ilman omia suunnitelmia tai yrityksiä.
Rukouksemme on, että tämä voisi olla siunaukseksi -
ja että voisimme auttaa juutalaisia kotiin.
Tarvitsemme ihmissuhteita, jotta työ toimisi.
Viime kerralla puhuimme, kuinka sait mukaan työhön paljon nuoria.
Oletko saanut nuoria mukaan Israel-työhön?
Israel-työssä keski-ikä on tavallisesti 60-70 vuotta.
Oletko saanut nuoria mukaan?
Teemme työtä nuorten parissa. Karisma ei ole vain Israel-työtä, -
vaan uudistusliike seurakunnissa.
Olemme saaneet mukaan nuoria, jotka tahtovat uudistua.
Meillä on Jutta Lia ja Hanna Nylund, joka lähettää uutiskirjeitä.
Paljon Israelista kiinnostuneita nuoria pitää yhteyttä meihin.
On erittäin tärkeää, että uusi sukupolvi -
ottaa viestikapulan ja vie työtä eteenpäin.
Surullista, että niin harvat pastorit ymmärtävät sen.
Silloin nuoret jäävät vaille tukea kotiseurakunnissaan.
Rukoilemme muutosta ja näemme, että Israel-myönteisyys lisääntyy.
Miten saat nuoret kiinnostumaan omasta hengellisestä elämästään?
Mitä se merkitsee Israel-työn suhteen?
Israel-kokouksissa on aika paljon informaatiota.
Sen lisäksi meidän itsemme täytyy kohdata Jumala.
Kun Jumala uudistaa meidät ja kun hengen lahjat alkavat toimia, -
niin se yhdessä Israel-näyn kanssa on valtavaa.
Suomenruotsalaisen helluntai- liikkeen kesäkonferenssissa -
puhuimme Israelista. Yli sata ihmistä, useimmat nuoria, sanoivat: -
"Tahdon palvella Jumalaa ja tehdä Israel-työtä."
On nälkää ja nuorilla on kaipaus.
On tärkeää ymmärtää se ja viedä sanomaa eteenpäin, -
ettei media valtaa ajatusmaailmaa. Kun nuorten omat tarpeet täyttyvät -
Pyhän Hengen kautta ja kun Israel näky menee eteenpäin - täysosuma!
Mikä on Israel-näyn ydin?
Ydin on siinä, että kuulumme yhteen.
On vain yksi liitto maailman pelastamiseksi.
Se on annettu Israelille. Meidät on oksastettu heihin.
Ellemme rakasta Israelia, niin jotain on pielessä.
Ymmärtäessämme tämän, on luonnollista, että autamme nuoria.
Hanna on vienyt nuoria Israeliin.
Tahdomme viedä nuoria Israeliin, -
jotta he näkisivät omin silmin siellä olevan tilanteen -
ja voisivat asettaa jalkansa Pyhälle maalle.
Tekevätkö nuoret ja vanhat työtä yhdessä vai erikseen?
He ovat yhdessä, mutta meillä on myös Israel-nuorisokonferensseja.
Karjaalla ensimmäiseen konferenssiin tuli yli sata nuorta.
Siis nälkää on!
Rukoilemme, että seurakunnat he- räisivät kannustamaan näitä nuoria.
Se on myös niin kutsuttua lähetystyötä. - Aivan niin.
Kiitos Kenneth. Tämä oli mielen- kiintoista.
Rukoilemme, että nuorisoherätys ja Israel-näky saa levitä -
muihin seurakuntiin ja nuorten kautta seuraavaan sukupolveen.
On elintärkeää, että teemme sen.
Vie siis eteenpäin Jumalan Sanassaan antamaa näkyä: -
"Siunata Israelin kansaa." Olemme osa heistä.
Olkaa siunatut. Tervetuloa jälleen ohjelmaan!
HimlenTV7 tekee fantastista työtä.
Tämän kanavan kautta monet tulevat näkemään ja ymmärtämään -
mitä Jeesus tekee, että jokainen voi saada yhteyden Häneen.
Kehotan sinua tukemaan tätä työtä taloudellisesti ja rukouksin.
On vaikeaa ymmärtää, kuinka monia tämä kanava siunaa.
Tule mukaan Jeesuksen nimessä niin saat itse siunauksen.
Suomennos: Kirsti Eastwood