Jag tog min doktors- examen i organisk kemi, -
min forskarexamen vid Stanford, anslöt till en grupp ledd av en man -
som skulle vinna Nobelpriset i kemi. Framröstad som en av världens -
femtio inflytelserikaste skarpa hjärnor, jag var gästforskare på Harvard.
Jag har talat vid varje stort universitet i detta land (USA), -
har över 650 forskningspublikationer, framröstad som "årets forskare" -
i tidningen R&D, jag är med i National Academy of Inventors.
Jag är medlem i American Association for the Advancement of Science, -
har över 120 patent, startat sju eller åtta företag.
Vi arbetar på områden från medicin till materialvetenskap till elektronik, -
datorminnen, kirurgisk utrustning, vi jobbar med en rad olika områden.
Men mer än allt detta, det som betyder allra mest för mig -
är att jag är en jude som tror att Jesus är Messias.
Jag växte upp strax utanför staden New York. Jag trodde alla var judar -
jag visste inte ens att det fanns något annat.
Jag hade inget särskilt intresse av det, utom när alla mina vänner gjorde -
sin bar mitsva eller bat mitsva, då gick jag ju såklart varje vecka.
Det innebar egentligen aldrig någon spänning för mig.
Jag minns en gång när jag till och med försökte prata med en rabbin.
Han bara avfärdade mig. Jag fick väldigt lite förklaringar.
Jag minns när jag gick på universitetet och började möta ett antal människor -
som sade att de var pånyttfödda kristna vilket var en ganska udda term.
Jag undrade, vad är "pånyttfödd"? Vad menar ni med pånyttfödd?
En person såg mig i tvättstugan och sade: -
"Är det okej att jag ger dig en illustration av evangeliet?"
Jag minns att vi satt där och han började faktiskt rita en teckning.
En man på en klippa på ena sidan och Gud på en annan klippa på den andra.
Och en stor klyfta mellan som han kallade "synd".
Jag såg på honom och sade: "Jag är ingen syndare.
Jag har aldrig dödat någon eller rånat en bank, hur kan jag vara syndare?"
Han fick mig att läsa en vers från Bibeln: -
"Alla har syndat och saknar härligheten från Gud."
I modern judendom pratade vi egentligen aldrig om synd.
Jag minns inte att vi någonsin talade om synd i vårt hem.
Så han läste ett annat ställe där Jesus säger: -
"Jag säger er: Den som ser med begär på en kvinna -
har redan begått äktenskapsbrott med henne i sitt hjärta."
Pang! Det kändes som om jag hade blivit boxad rätt i bröstet.
Här var jag, ny på högskolan och trodde ingen visste om det -
att jag blivit beroende av pornografi genom de porrtidningar jag läste.
Plötsligt avslöjades jag av något som stod i Bibeln, -
av någon som levde för tvåtusen år sedan.
Jag blev omedelbart överbevisad och nu insåg jag att jag var en syndare.
När jag läste i Skriften vad synd är visste jag att jag var en syndare.
Hur ska jag komma till Gud? Vi judar vet detta bättre än någon annan.
"Utan att blod utgjuts ges ingen förlåtelse" (Hebr 9:22)
Denna beskrivning i Jes 53 om hur Han ska bära min synd på sig själv -
sakerna jag har gjort, det var Han, -
det var denne man som tog detta på sig själv på korset, -
den perfekte Guden kommer och ger sig själv för vår skull.
Det är Han som ger sig själv för oss.
Jag började inse hur judiskt Nya Testamentet är.
Denna bok är så judisk! Nya Testamentet är så judiskt.
Det kretsar bara kring judiska människor. Så den 7 november 1977 -
var jag helt ensam i mitt rum med insikten -
att Jeshua är den som dog på korset och jag sade: -
"Herre, jag är en syndare, snälla, förlåt mig! Kom in i mitt liv."
Då var plötsligt någon i mitt rum. Jag öppnade ögonen, jag låg på knä -
men vem var i mitt rum? Denne man, Jesus Kristus stod i mitt rum.
Denna fantastiska Gudsupplevelse.
Jesus var i mitt rum och jag var inte rädd, allt jag gjorde var att gråta.
Närvaron var så underbar för Han var där i mitt rum den dagen.
Jag ville inte stiga upp och denna fantastiska känsla av förlåtelse -
började komma över mig. Det var Han.
Till slut steg jag upp, jag visste inte vad jag skulle göra.
Vem skulle jag berätta för? Vad skulle en judisk unge från New York säga?
Mina kusiner blev chockade. "Hur kunde du göra det? Du är jude!"
När jag berättade för mamma att jag hade bjudit in Jesus i mitt liv -
sade hon inte så mycket. Hon grät. Hon berättade för pappa, de var inte -
alls glada. Hon sade: "Jag klandrar dem inte för att de dödade Jesus -
efter sakerna Han sade. Vem är Han att gå emot dessa religiösa ledare -
som ägnade sina liv till att hjälpa folk och kalla dem för vitkalkade gravar?
Vem är denne unge man i 30-års- åldern som säger så till dessa lärde?
Han fick vad Han förtjänade!" Och min mor är en väldigt djup, -
noggrann, eftertänksam läsare. Hon läste från 1 Mos genom Tanakh.
Hela Bibeln. När hon var klar frågade jag: "Vad tycker du?"
Hon sade: "Gud varnade oss, om och om igen! Han varnade oss!"
När min dotter var ungefär 15 år kom mina föräldrar på besök till oss.
Vid ett tillfälle gick min mor in till hennes rum i flera timmar.
Hon kom ut och sade: "Vilken fin flicka ni har. Hon talade länge med mig."
Hon började läsa Bibeln igen, både Gamla och Nya Testamentet.
En dag inte långt efter det ringde hon mig på telefon, vid 72 års ålder.
Hon sade: "Jimmy, du kan aldrig tro vad som hände!" Jag frågade: "Vad?"
Hon sade: "Jag bara läste och det slog mig, det slog mig, -
sättet Han gav sitt liv: jag tror på det nu! Jesus är Guds Son!"
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7