Näin kuuluu tehdä: Ajele hiuksesi, pukeudu mustaan, -
käytä valkoista viittaa, syö kosher- ruokaa, ole kasvissyöjä, -
katso Jerusalemiin, rukoile kasvot Intiaan päin, -
rukoile vain hepreaksi ja kasvata parta.
Kun tekee kaiken tuon, löytää universumin Jumalan.
Ajattelin, että on hullua -
kuvitella, että voi pakottaa Jumalan kulttuuriinsa.
Että Jumala vaikuttuisi vaatteista, rukoilusuunnasta, ruuasta ja muusta.
Jos on olemassa Jumala, jonka voi tuntea, -
hän kuulee rukoukset riippumatta siitä mihin suuntaan rukoilee, -
sillä Hän on Jumala.
Lapsuudessani opimme, että meillä on oma Raamattumme -
ja pakanoilla on omansa, Uusi testamentti, -
ja ne olivat kaksi täysin erillistä kirjaa.
Ainoat Jeesukseen uskovat ihmiset, joita tunsin, -
olivat italialaisia katolilaisia, joten luulin Jeesuksen olevan italialainen.
Järkytyin kun ymmärsin Jeesuksen olevan juutalainen.
En voinut uskoa, että Uusi testamentti on juutalaisten kirjoittama.
Minun käsitykseni mukaan, kuten isovanhempani olivat opettaneet, -
siinä neuvotaan vainoamaan juutalaisia. Pysy kaukana siitä.
Kun jotain kielletään, se tietysti kiinnostaa ja sen haluaa nähdä.
Uuden testamentin avatessani -
odotin näkeväni ohjeet juutalaisten vainoamiseen.
Minua oli varoitettu, että juutalaisten tappajat ovat kirjoittaneet sen.
Odotusteni vastaisesti luinkin juutalaisten kirjoituksia juutalaisista.
Kiinnostuin Uudesta testamentista. Kirjastossa sitä lukiessani -
katsoin ettei ystäväni näe minun ottavan kristillistä kirjaa hyllystä.
Avasin sen ja ensimmäiseksi luin: -
"Jeesuksen Kristuksen, Daavidin pojan, Aabrahamin pojan, syntykirja."
Kaikki mainitut henkilöt olivat juutalaisia. Järkytyin.
Jatkoin lukemista juutalaisesta miehestä, -
joka oli syntynyt juutalaisessa kylässä, -
ja joka yhtenä päivänä julisti synagogassa olevansa Messias.
Mitä enemmän luin Jeesuksesta sitä enemmän kiinnostuin.
Se oli yhtä ihanaa luettavaa kuin mikä tahansa osa Raamatusta.
Kun uskoin Jeshuan, Jeesuksen, olevan Messias, -
oli selvää, että se oli juutalaisinta mitä voin tehdä.
Hän ei ole kansamme tuhoaja -
vaan Hän, jonka Raamattumme lupaa meille.
Jesaja 53 on hämmästyttävä.
Jos lukee vain tuon yhden luvun, -
voisi luulla, että kyse on kristittyjen Raamatusta, Jeesuksesta, -
vaikka se onkin keskellä meidän juutalaisten Raamattuamme.
Uskoon tullessani en alkuun uskaltanut kertoa siitä isälleni.
Se on 1970-luvulla, jolloin oli paljon guruja ja kultteja.
Hän pelkäsi minun liittyvän johonkin lahkoon ja muuttavan pois.
Odotin kuukausien ajan ja kun kerroin hänelle, hän oli hyvin skeptinen.
Hänkin alkoi lukea Jeesuksesta.
Noin puolitoista vuotta myöhemmin kerroin hänelle, -
että kirjailija, jonka kirjan hän oli lukenut, luennoi New Yorkissa.
Hän suostui tulla kuuntelemaan häntä.
Yksi elämäni hienoimmista hetkistä oli, kun puhuja sanoi -
"Voisivatko kaikki Jeesukseen uskovat juutalaiset nostaa kätensä?"
Minä nostin käteni. Myös isäni nosti kätensä.
Katsoin häneen ja sanoin "Iskä, hän ei tarkoittanut kaikkia juutalaisia, -
vaan Jeesukseen uskovia". Isäni vastasi: "Kuulin kyllä, mitä hän sanoi".
Päätös, että uskon Jeesukseen Messiaana, -
ei ollut hetken mielenjohde tai ohimenevä hullutus.
Näin muutoksia itsessäni, jotka eivät olleet minusta itsestäni.
Olin päässyt kiinni meille juutalaisille tarkoitettuun voimalliseen totuuteen.
Suomennos: A. Eskola