Käyn hakemassa nuoren miehen, jonka nimi on Sebastian Svensson.
Tiedän hänestä sen, että hän oli skeptikko.
Hän halusi suojella vaimoaan tältä oudolta kristinuskolta ja -
meni hänen mukaansa seurakuntaan.
Tässä ohjelmassa pääset osalliseksi ihmisten elämään.
Teemme vieraidemme kanssa kierroksen jännittävillä autoilla.
Etsimme käännekohtaa ja polttoainetta, joka saa ihmiset -
kulkemaan ylimääräiset kilometrit. Nimeni on Per Åkvist.
Tämä on Etupenkillä. Nyt mennään.
ETUPENKILLÄ
Sebastian Svensson - Jeesus kaikesta huolimatta
Sebastian? - Kyllä. - Minä olen Per.
Tämä Viotta kuulostaa hyvältä. - Hienoa.
Voitko kuvitella, että tämä on 80-vuotias toimiva auto.
Se on viehättävää!
Tämä vanha harvinaisuus on Ford-lava-auto, vuodelta 1941.
Konepellin alla on Viotta moottori, jossa on 90 hevosvoimaa.
Se antaa hyvän tumman jyrisevän äänen.
Tämä oli viimeinen uusi auto, -
joka tuli Fordilta toisen maailmansodan aikana, -
mutta tämän auton tunnelma on vanhanaikainen amerikkalainen, -
keski-lännen farmikulttuuri.
Kun käännät avainta ja painat käynnistyspainiketta, on helppo -
tuntea nostalgian ja unelmoida täydestä lastista heinäpaaleja, -
jotka ovat valmiina ajettavaksi karjalle.
Palaamme taaksepäin muutaman vuoden, mitä pidit silloin kristityistä?
Mielestäni he olivat pahimman sortin ihmisiä ja herkkäuskoisia.
Jumala oli asettanut minulle riman, ja se oli päätetty asia. - Knutby.
Eikö ollut tunnetta korkeammasta olemuksesta? - Kyllä.
Se on itse asiassa aina ollut minussa.
Muistan, että nuoruudessani pidin kovasti yksin olosta.
Kun menin alas merenrantaan, istuin kivellä -
katsoin merelle ja ajattelin, -
että tämä ei ole ihmisen tekemä, mikä se sitten on?
Samalla en pystynyt syventämään, sillä tyhjästä ei voi syntyä mitään.
Joten jonkun on täytynyt luoda tämän kaiken. Ja sen jälkeen, -
16-vuotiaana jouduin kosketuksiin Rastafarin kanssa. - Okei.
Näillä rastafareillahan on pitkät tukat. - Kyllä vaan, -
minulla oli nuoruudessani, mutta en voinut pitää niitä.
Sitten huumeet ym. tuli elämääni ja olin täysin vakuuttunut siitä, -
että se on ainut tapa, jolla ihminen voi tulla toimeen -
ja seurustella ilman taisteluja ja riitaa.
Miten etenit näillä ajatuksilla? Rastat ja koko Knutby lähtivät?
Jonkun ajan kuluttua asenteeni muuttui -
ja mietin tätäkö on elämän tarkoitus, hengittää huumeita.
Silloin oli aika kyseenalaistaa se, ja muistan olleeni eksyksissä.
Istuin asunnossani sekavana ystävieni kanssa.
Uskoin silloin Jah:n, mikä tarkoittaa Herraa.
Sanoin: "Herra johdata minua." En tiennyt, minne mennä elämässäni.
Sitten tapasin tulevan vaimoni, joka uskoi Jeesukseen.
Ajattelin, että hänen on parempi uskoa Jumalaan kuin ei ollenkaan.
Sitten aloimme seurustella ja viihdyimme yhdessä.
Menimme naimisiin ja meillä on kaksi lasta.
Hän kertoi, että hänet oli kutsuttu joulujuhlaan.
Sanoin: "Onpa hauskaa, minne?" Hän sanoi: "Ristin kirkkoon."
Sanoin: "Ristin kirkkoon, mitä siellä teemme?" "Menemme joulujuhlaan."
Kun hän halusi mennä sinne, sanoin: "Okei. Minä tulen mukaan."
En halunnut heidän tekevän mitään tyhmyyksiä.
Kun saavuimme sinne, siellä oli laulua, tanssia ja puheita.
Se ei ollut lainkaan sitä, mitä olin kuvitellut.
Olin saanut ikävän kuvan, mutta siellä oli vähän erilaista.
Juhlan jälkeen ajattelin, että kiva, en koskaan enää mene sinne.
Vaimoni halusi käydä siellä ja minä seurasin mukana muutaman kerran.
Sitten aloin ihmetellä, mikä Ristin kirkko on.
Siellä oli monia eri kirkkoja, enkä tiennyt, mitä eroa niillä oli.
Joten otin puhelimeni ja googlasin, Örkelljungan Ristin kirkko.
Ja sain, Helluntai! Ajattelin: Ei!
Sanoin vaimolleni, me emme mene sinne, lopetamme heti.
Koska olit välittömästi Knutbyssä. - Olin Knutbyssä, -
mutta kuinka heidän Jumalansa voi olla niin hyvä ja -
saa kansansa ampumaan toisiaan.
Vaimoni oli rukoillut ja vakuutti, että pääsemme hyvään seurakuntaan.
Okei, tämä Helluntaikirkko on hyvä.
Huokaisin ja tavallaan panikoin sisimmässäni.
Sitten ajattelin, että nyt voin tutkia, mitä he puuhailevat.
Okei, olit kuitenkin utelias tietämään, mitä he tutkivat.
Ajattelin, jos vaimoni käy siellä, haluan tietää, mistä on kyse.
Heillä oli rukouskokoukset tiistai- iltaisin. Mietin, mitä ne ovat.
Ajoin sinne tiistai-iltana ja he alkoivat rukoilla ääneen.
He puhuivat sekä ruotsiksi että myös kielillä.
En ollut koskaan eläissäni kuullut moista. Sanoin: "Wau, mitä tämä on."
Mitä ihmettä se on?
Mietin, mitä iloa heille tästä on tai mitä he saavat tästä irti.
Joten parin viikon päästä menin takaisin rukouskokoukseen.
Mitä tämä on?
Eivät he tehneet mitään, mutta kaikki alkoivat rukoilla.
Istuin vain tuolissani ja suljin silmäni.
En tiedä tarkalleen, mutta muutaman minuutin kuluttua -
sain kevyen tunteen oikeaan silmääni ja mietin, mitä tämä on.
Sitten sain ajatuksen, älä taistele vastaan, vaan anna sen tapahtua.
Joten vain rentouduin ja tunne molemmissa silmissäni levisi -
ja oli samanaikaisesti voimakkaana silmissäni.
Silloin näin miehen tulevan ojennetuin käsivarsin ja loistaen kuin aurinko.
Sanoin vain: "Mitä!" - Näit näyn?
Kyllä. Olin aika sanaton siinä vaiheessa.
Mitä se oli? Ensimmäiset ajatukseni olivat, -
että jonkun on täytynyt heiluttaa taskulamppua silmieni edessä.
En pystynyt selvittämään sitä, -
enkä ollut koskaan tuntenut sellaista tunnetta.
Jos joku olisi kävellyt puulattialla, se olisi kuulunut, -
mutta en kuullut askeleita. Joten en käsittänyt sitäkään.
Sitten tuli lisää kysymyksiä, kun makasin sängyllä.
Se vain iski minuun, kun olin lapsena käynyt kirkossa ja -
kuullut Pyhästä Hengestä, niin ajattelin sen olleen Pyhän Hengen -
ja näin Jeesuksen. En keksinyt mitään muuta, vaikka yritin.
En halunnut olla Jeesuksen kanssa missään tekemisissä -
enkä halunnut olla typerys. Olin kuullut, että ihmisiä aivopestään.
Niin herkkäuskoinen en halunnut olla.
Juuri sillä hetkellä, kun tajusin, -
että Pyhä Henki oli koskettanut silmiäni ja sain kokea Jeesuksen, -
sanoin, että uskon Jeesukseen Kristukseen ja aloin vain itkeä. - Oi!
Minä vain murruin kuin pieni lapsi. Jotain vain vapautui.
Kerroin vaimolleni ja heille siellä seurakunnassa -
ja kaikki olivat todella iloisia.
Sitten koin Hengen kasteen, -
jolloin sain vastaanottaa Pyhän Hengen, -
josta en koskaan ollut kuullut.
En tiennyt, että Pyhän Hengen voi vastaanottaa asumaan itseensä.
Joten sinä itse aloit puhua kielillä? - Kyllä vaan.
Yhtä typerästi kuin kaikki muutkin? - Kuten hölmöläiset.
Nyt olet yksi hölmöläisistä.
On tärkeää myös sanoa se, että sillä, mitä tapahtui Knutbyssä, -
ei ole mitään tekemistä sen kanssa, mikä edustaa vapaakirkkoa. - Ei.
Haluan viedä sanomaa Jeesuksesta Kristuksesta, -
että Hän elää ja rakastaa kaikkia ihmisiä.
Hän on aivan mahtava. Hänen kanssaan voi olla fyysinen suhde.
Tämä ei ole vain jotain, minkä tietää, vaan myös tuntee.
Hänet voi tuntea, se on tärkeää ja mahtavaa.
KOLME VIIMEISTÄ KYSYMYSTÄ
Jos voisit nykyisellä elämänkokemuksella -
palata siihen pisteeseen, josta kaikki alkoi -
ja antaa itsellesi yhden neuvon, mikä se olisi?
Etten olisi niin ennakkoluuloinen ja ajatusmalleihini jämähtänyt, -
vaan olisin avoimempi.
Kun olit etsijä, olit skeptisyyden henkilöitymä.
Melko lailla.
Ja sitten etsit ja päädyit kirkkoon. - Kyllä.
Mitä ihmiset tekivät parhaiten voittaakseen sinut Jumalalle?
Kun tulin ensimmäisen kerran Ristin kirkkoon, mietin, -
miksi he hymyilevät niin paljon.
Jokaisen jumalanpalveluksen jälkeen menimme kahville -
Ristin kirkon kahvila-osastoon.
Se kuului tavallaan asiaan ja joku tuli aina juttelemaan.
Silloin alkoi herätä joitain ajatuksia ja pohdintoja, -
kun he tulivat juttelemaan ja osallistuivat. Se tuntui kivalta.
Tunsit itsesi tervetulleeksi. - Kyllä, he näkivät minut.
Ruotsissa on paljon skeptikoita.
Paras neuvosi, jonka voit antaa suurimmalle skeptikolle, -
mikä se olisi? - Paras neuvoni on, että Jumala on hyvä.
Kutsu Jeesus elämääsi ja sano Hänelle: "Tule sydämeeni -
ja anna anteeksi syntini, Jeesuksen Kristuksen nimessä. Aamen."
Kun rukoilet tämän rukouksen, elämässäsi alkaa jotain uutta.
On tärkeää oppia tuntemaan Jumala.
Jos sinulla ei ole Raamattua, annan sen (ruotsinkielinen) sinulle.
Mene osoitteeseen: HIMLENTV7.SE/JESUS
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITE: 8507 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Anneli Olin