Käyn hakemassa miehen, jonka nimi on Andreas Cucca.
Tiedän, että hän on ollut hyvin lähellä riistää henkensä -
ja kulkenut monta vuotta itsemurha-ajatusten kanssa, -
mutta hän elää tänään ja hänellä on täysin erilainen elämä.
Saamme kuulla hänen tarinansa.
Tässä ohjelmassa pääset osalliseksi ihmisten elämään.
Teemme vieraidemme kanssa kierroksen jännittävillä autoilla.
Etsimme käännekohtaa ja polttoainetta, joka saa ihmiset -
kulkemaan ylimääräiset kilometrit. Nimeni on Per Åkvist.
Tämä on Etupenkillä. Nyt mennään.
ETUPENKILLÄ/Andreas Cucca Anna Jeesukselle mahdollisuus
Andreas, mukava nähdä sinua! - Kiitos samoin.
Ei vöitä. - Ei, tuntuu kuin olisin Bangladeshissa.
Sitä ei oltu vielä keksitty.
Hienoa, että pääsit tulemaan.
Se jyrisee. - Se jyrisee ja tärisee, -
mutta se on 80-vuotta vanha auto.
Mahtavaa! - Ja se toimii hyvin.
Olen vaikuttunut.
Nyt mennään!
Tämä on vanha harvinaisuus, Ford lava-auto, vuodelta 1941.
Konepellin alla on Viotta moottori, jossa on 90 hevosvoimaa.
Se antaa hyvän tumman jyrisevän äänen.
Tämä oli viimeinen uusi auto, -
joka tuli Fordilta toisen maailmansodan aikana, -
mutta tämän auton tunnelma on vanhanaikainen amerikkalainen -
keskilännen farmi-kulttuuri.
Kun kääntää avainta ja painaa käynnistyspainiketta, on helppo -
tuntea nostalgia ja unelmoida täydestä lastista heinäpaaleja, -
jotka odottaa karjalle toimittamista.
Se, mitä tiedän sinusta on, että olit ajatellut riistää henkesi?
Kyllä, siitä on jo jonkin aikaa.
Olin silloin 16-vuotias, kun vakavasti aioin riistää henkeni.
Oikeastaan se tapahtui kerran, kun riitelin äitini kanssa -
ja huusin hänelle, että haluatko, että tapan itseni.
Kaikki negatiiviset asiat vain laskeutuivat mieleeni.
Ei se alkanut siten, että otan henkeni, -
vaan kun olin 16-vuotias etsin kauan identiteettiäni.
Kun olin seitsemännellä luokalla, kuuluin siistiin jengiin ja -
juhlimme ulkona luokkatovereideni kanssa ja pelasimme jalkapalloa.
Yritin olla kova kaveri, mutta oikeastaan olin hyvin kiltti.
Kun he ryöstivät ihmisiä, pidin heitä silmällä.
Olin huono juomari ja huono iskemään tyttöjä, mutta sitä me teimme.
Voin huonosti ja mietin, onko tämä elämän tarkoitus.
Olin käynyt Ruotsin kirkon rippikoulun, kuullut Jumalasta ja Jeesuksesta -
ja mietin, mikä on elämän tarkoitus.
Jos ei ole muuta kuin työ ja perhe, -
en halua elää samassa oravanpyörässä, -
silloin on parempi lopettaa se nyt.
Kerran eräs kaveri, Gustav, -
sanoi käyvänsä Ruotsin luterilaisen kirkon lähetyskodilla.
Ja siellä minäkin hengailin, istuin ja pilkkasin, -
vaikka he olivat mielestäni kuivia.
Kuuntelin vanhaa miestä, jolla ei mielestäni ollut mitään merkitystä.
Tuo ystävä kertoi nuortenkokouksesta, -
joka oli perjantaisin helluntaiseu- rakunnassa. Siellä oli 10-20 nuorta.
Kävin siellä perjantaisin. He nostivat kätensä, lauloivat -
ja puhuivat Jeesuksesta, sekä rukoilivat toistensa puolesta.
Kaikki oli uutta minulle, vaikka olin käynyt rippikoulun.
Oliko se kummallista? - Kyllä ja samalla se ei tuntunut kummalliselta, -
vaan maailman luonnollisimmalta asialta.
Juhlimisen sijaan menin perjantaisin helluntaiseurakuntaan.
Minulla ei ollut vahvoja ystäviä, niiden joukossa, joiden kanssa juhlin.
Olin ulkopuolinen. Vaikka yritin, en sopinut joukkoon.
Helluntaiseurakunnassa minut otettiin ystävällisesti vastaan.
Näin heissä jotain erilaista. Se oli jotain, mitä minulla ei ollut.
Onko Jeesus saanut sen aikaan? Ehkä hän tekee saman myös minulle.
Tunsin myös, ettei se ollut mikään ulkokuori tällä nuorisoryhmällä, -
kuten oli ystävilläni, jotka eivät olleet ns. kristittyjä.
Olin juuri täyttänyt kuusitoista, kun menin leirille.
Minulta kysyttiin, haluanko leirille. Kyllä haluan.
Illalla siellä leirillä iltajumalanpalveluksessa...
Se oli helluntaiseurakunnan leiri?
- Kyllä. Ystäväni Gustav oli myös siellä. Illan saarnan aikana koin -
ja sanoin ystävälleni Gustaville, että meidän täytyy pelastua.
En tiennyt silloin oliko hän kristitty tai uskovainen, -
mutta johdatin hänet Jeesuksen luokse itseni kanssa.
Kun nuoriso-ohjaaja kysyi, kuka haluaa seurata Jeesusta, -
sanoin, että minä haluan. Kuinka se tehdään?
Ristin käteni, jonka olin oppinut rippikoulussa.
Helluntalaiset nostavat kätensä, -
mutta ajattelin, että se on turvallista ja suljin silmäni.
Sitten nuoriso-ohjaaja, Pascal, rukoili: -
"Jeesus, olet tervetullut elämääni.", toistin saman.
"Anna syntini anteeksi." Hän kysyi ennen rukousta, uskonko, -
että Jeesus tuli maan päälle ja kuoli syntiemme tähden, -
jotta saamme suhteen Jumalan kanssa?
En ollut ihan varma siitä, mutta otin sen mahdollisuuden.
Ajattelin, että jos se on totta, sitä kannattaa kokeilla.
Sitten rukoiltiin ja kiitettiin siitä, että Hän ottaa pois -
kaiken pimeyden ja ahdistuksen. Ja kun rukoilimme sen rukouksen, -
koin, että huoneessa oli joku muukin kuin vain me.
Tuntui, kuin kaksi kohdevaloa olisi loistanut kasvoilleni.
Tuo valo säteili minua kohti ja kaikki ahdistus ja -
itsemurha-ajatukset valuivat pois sillä hetkellä.
Noin kymmenessä minuutissa koin Jumalan läsnäolon, -
ja olin täynnä rauhaa, jota kannan edelleen 22 vuoden jälkeenkin.
Kerroin heti äidilleni kotiin tultuani, että olen pelastunut.
Sain myöhemmin kastaa äitini.
Sinä ja äitisi ette olleet missään kristillisessä yhteisössä? - Ei.
Äitini tuli hyvin iloiseksi, koska eräs papin perhe rukoili puolestani.
Se oli äidin ystävä, ja äitini tuli uskoon myöhemmin -
ja valitsi elää uskovana. - Andreas.
Täällä Etupenkillä jokaisella on omassa tarinassaan ihminen, -
joku ystävä lähipiirissä, joka on rukoillut. - Kyllä.
Ajattele, kuinka rukouksen voima on tärkeä! - Se on hyvin tärkeää.
Kaksi viikkoa myöhemmin huomasin, ettei minulla ollut itsemurha-ajatuksia.
Jumala oli tehnyt jotain ja olin iloinen.
Äiti kertoi, että kun tulin nuorten kokouksesta pyörällä -
ja lauloin ylistyslauluja, se kaikui talojen välistä.
Minulla ei ollut aavistustakaan siitä, että lauloin.
Lukiosta asti olen jakanut Jeesusta ihmisille.
Se oli ainut asia, mitä halusin, että ihmiset uskovat Jeesukseen.
Nykyään työskentelen pastorina Bottnarydin helluntaiseurakunnassa.
Matkustamme yhdessä vaimoni ja tyttäriemme kanssa,-
2 ja 6 vuotiaat, lähetystyöhön.
Näissä maissa on vähän kristittyjä ja kirkkoja.
Olemme kertoneet siellä ihmisille Jeesuksesta. - Mahtavaa!
KOLME VIIMEISTÄ KYSYMYSTÄ
Jos, kaikella kokemuksella, joka sinulla tänään on, -
voisit palata nuoruuteesi, -
aikaan ennen kuin pimeys ja itsetuhoiset ajatukset tulivat elämääsi
ja voisit antaa itsellesi neuvon tulevaisuuteen. Mikä se olisi?
Vastaus on hyvin yksinkertainen. Anna Jeesukselle mahdollisuus.
Etsi seurakunta ja anna Jeesukselle mahdollisuus.
Muuta neuvoa en voi antaa. - Se on erittäin hyvä neuvo.
Kysymys numero kaksi.
Kuvailit pimeyttäsi ja kaikkia niitä synkkiä itsemurha- ajatuksia.
Kun olet keskellä sitä ja ympärilläsi on rakastavia ihmisiä, -
mitä he voisivat tehdä siinä tilanteessa?
Ensinnäkin heillä täytyy olla Jeesus itsellään ja rukoilla, -
sen henkilön puolesta, kuten minunkin. - Rukoilla. - Kyllä.
Usko avaa ovia ja olosuhteista huolimatta täytyy uskoa, -
että Jumala johdattaa.
Jos on joku, joka tunnistaa itsensä Andreas Cuccasta, -
ja on myös kulkenut samoissa ajatuksissa.
Mikä on ehdottoman paras neuvosi tälle henkilölle?
Uskalla antaa Jeesukselle mahdollisuus.
Jos olet kasvanut hengellisessä yhteydessä ja tiedät vastaukset, -
niin anna mahdollisuus Jeesukselle. Tällaisia ohjelmia on paljon.
Kuuntele todistuksia, koska Raamattu sanoo, -
että usko tulee kuulemisesta -
ja saarnassa todistetaan, mitä Jeesus teki.
Kuuntele näitä todistuksia. Monet ovat kokeneet muutoksen elämässään.
Mene arkistoon ja kun olet tehnyt sen, -
rukoile Jumalaa, että hän muuttaa sinun elämäsi. - Mahtavaa!
Voitko kertoa ja rukoilla, kuinka Jeesus otetaan vastaan.
Kyse on vain siitä, että sanot Jeesukselle: Tule elämääni.
Anna anteeksi syntini.
Usko, että Jeesus poistaa pimeyden ja ahdistuksen, jota kannamme.
Voit rukoilla, kuten minä, -
kun vastaanotin Jeesuksen nuorisopastorini avustuksella.
Rukoile kanssani ja laita kätesi ristiin, tai kohota kätesi.
Voit istua tai seisoa, mutta rukoile mukana.
Raamattu sanoo: Sydämen uskolla ja suun tunnustuksella pelastutaan -
ja sinusta tulee Jumalan lapsi.
Rukoile perässäni: "Jeesus, toivotan sinut elämääni tervetulleeksi.
Anna anteeksi minun syntini. Ole Herrani.
Haluan seurata sinua tänään ja ikuisesti.
Täytä minut Pyhällä Hengelläsi.
Opeta minua kulkemaan sitä tietä, jonka olet minulle suunnitellut.
Jeesuksen nimessä. Aamen."
Kun rukoilet tämän rukouksen, elämässäsi alkaa jotain uutta.
On tärkeää oppia tuntemaan Jumala.
Jos sinulla ei ole Raamattua, annan sen (ruotsinkielinen) sinulle.
Mene osoitteeseen: HIMLENTV7.SE/JESUS
Ensi viikolla tapaamme uuden, jännittävän vieraan. Hei!
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITE: 8507 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Anneli Olin