Tänään haastattelen Dana Barskia, -
nuorta miestä Göteborgista, joka työskentelee DreamCenterissä -
ja auttaa sosiaalisesti haavoittu- vassa asemassa olevia ihmisiä, -
jotka painivat huumeiden, alkoholin ja muiden riippuvuuksien kanssa.
Hän tulee sellaisesta taustasta ja työskentelee nyt itse siellä.
Kuulemme hänen tarinansa riippuvuudesta ja rikollisuudesta,-
mutta tänään hän auttaa ihmisiä eheytymään.
Tässä ohjelmassa pääset osalliseksi ihmisten elämään.
Teemme vieraidemme kanssa kierroksen jännittävillä autoilla.
Etsimme käännekohtaa ja polttoainetta, joka saa ihmiset -
kulkemaan ylimääräiset kilometrit. Nimeni on Per Åkvist.
Tämä on Etupenkillä. Nyt mennään.
ETUPENKILLÄ Dana Barsk
Hei! Nimeni on Dana. - Minä olen Per.
Tervetuloa Fristadiin! - Kiitos! - Mukava, että tulit!
Tervetuloa istumaan etupenkille, täällä ei ole paljon valinnanvaraa.
Ei. Tämä on hieno, rakastan sisustusta.
Tämä on 80-vuotta vanha Ford Vietta.
Tämä on minun makuuni. - Lähdetään liikkeelle.
Oi, oi, oi.
Se kulkee kuitenkin eteenpäin.
Tämä on vanha harvinaisuus, Ford lava-auto, vuodelta 1941.
Konepellin alla on Viotta-moottori, jossa on 90 hevosvoimaa.
Se antaa hyvän tumman jyrisevän äänen.
Tämä oli viimeinen uusi auto, -
joka tuli Fordilta toisen maailman- sodan jälkeen, -
mutta tämän auton tunnelma on vanhanaikainen, amerikkalainen, -
keskilännen farmi-kulttuuria.
Kun kääntää avainta ja painaa käynnistyspainiketta, -
on helppo tuntea nostalgia -
ja unelmoida täydestä lastista heinäpaaleja, -
jotka odottavat karjalle vientiä.
Olen Dana Barsk ja kasvoin Hälsinglandin Hudiksvallissa.
Vanhempani erosivat, kun olin vielä niin pieni, etten muista sitä.
Tunsin itseni sopeutumattomaksi aloittaessani koulun ja -
minua kiusattiin jo varhain. En sopinut joukkueurheiluun.
En sopinut poikaporukkaan. Olin surullinen ja mietiskelin usein.
Murrosiässä suistuin raiteilta ja olin hyvin usein poissa koulusta.
Aloin juoda ja polttaa hasista, sellaisia kevyempiä huumeita, -
totaalista väärinkäyttöä. En ollut koskaan kotona ja karkasin sieltä.
En kuunnellut ketään, olin kapinallinen.
Sanoit, että olit tullut uskoon, -
kun olit 14-vuotias?
Kyllä, olin pelastunut, mutta olin niin sanotusti puolisekaisin.
14-vuotiaana tein pyörähyppyjä seurakunnan ulkopuolella -
Hälsinglandissa, josta tulen. - Ok.
Pastori ja seurakunnan jäsenet olivat sitä mieltä, -
että se oli häiritsevää, -
kun hypimme pyörien kanssa Jumalanpalveluksen aikana.
Eräänä päivänä jotkut tulivat ulos ja he kutsuivat meidät sisälle.
Juuri niin. - Menimme sisään asenteella, että he ovat hulluja.
Meillä ei ollut hyviä ajatuksia heistä.
Menimme ystäväni kanssa sisään ja -
hänen mielestään he olivat hulluja ja hän lähti sieltä. Itse ajattelin, -
että on epäkohteliasta lähteä pois Jumalanpalveluksesta.
Otin Jeesuksen vastaan ja olin jo ajatellut sitä, -
joten kyse ei ollut siitä, että Jeesuksen nimi olisi ollut tuntematon.
Luulen, että näin on monen laita, kun elää Ruotsissa. - Kyllä.
Jossain siinä 20-vuotiaana huumeiden määrä lisääntyi.
Se muuttui ajoittaisesta käytöstä -
yhä enemmän jokapäiväiseksi.
Silloin asiat menivät metsään ja itse asiassa hyvin nopeasti.
Se oli kuin seinä.
Siihen päädyin ja tarvitsin huumeita ja alkoholia joka päivä.
Pääasiassa käytin kokaiinia.
Kokaiinin käyttäjää kutsutaan valkoiseksi paholaiseksi.
Lopulta oli niin, -
että käytin kaikkia huumeita, joita voi ajatella, sekä alkoholia.
Yritin lopettaa, mutta mikään ei onnistunut.
Yritin hakea eri yhteisöihin koko elämäni ajan, mutta tunsin, -
että minne päädyinkin, olin hieman erilainen ja ulkopuolinen.
En oikein sopinut joukkoon.
Tunsin sydämessäni sosiaalisen syrjäytymisen kaikissa ympäristöissä.
Sydämessä oli jonkinlaista surua, -
jonka vuoksi oli yksinkertaisempaa elää huumeiden kanssa.
Huumeet rauhoittavat, ja aineet, joita käytin, -
joten ensimmäiset vuodet voin erittäin hyvin.
Kyse ei ole vain siitä, että elät rauhallisesti, -
vaan tulet hyvin nopeasti rauhallisemmaksi, -
mutta lopulta et tiedä, mikä on totuus.
Aloin menettää ympärilläni olevia asioita, ystäviä, -
ja olin täysin velkaantunut.
Romahdin, vuosin verta ja pissasin housuihini.
Yliannostuksia. - Voi, kun kurjaa.
En kyennyt harjoitella enkä opiskella mitään.
En pystynyt töihin enkä jaksanut seurustella ystävien kanssa.
Silloin aloin jälleen kääntyä lapsuuteni Jumalan puoleen.
Olen noussut monta kertaa, koska pelastuin jo pienenä, -
joten usko on aina ollut olemassa.
Ne olivat aina olleet sellaisia...
kouristuksenomaisia yrityksiä.
Joka kerta esimerkiksi rukoilin Jumalaa, -
tai otin käteeni Raamatun. Minulla oli monta Raamattua kotona.
Ajattelin, että mitä useampia Raamattuja, sitä enemmän pelastuu.
Se oli jotenkin maanista. Lopulta ainoa asia, mikä jäi jäljelle, oli rukous.
En myöskään kestänyt näitä pitkiä hienoja rukouksia.
Ei ollut energiaa. Rukousta oli paljon, -
ja se olisi saattanut kuulostaa kamalalta, jos joku olisi kuunnellut.
Oli huutoa, itkua, kyyneleitä, -
oli antautumista, -
ja se mitä rukoilin, mihin pyysin apua, -
oli se, että pysyn uskossani ja saan apua ihmisten kautta.
Tiesin jollain tavalla, mitä tarvitsen, -
ei ainoastaan käytännön apua, vaan myös tänne sisimpään.
Tiesin, että se oli vastaus.
Kun tuli se päivä, että sain todella apua, -
kävi ilmi, että tulin paikkaan, jossa työntekijät olivat uskovia.
He uskoivat Jumalaan, joka minulla oli lapsuudessani.
Oliko se seurakuntakoti vai? - Kyseessä oli avohoito.
Minulle se oli lähinnä keskustelua, kävin siellä keskustelemassa.
He johdattavat ihmisiä uskoon hitaasti, vaikka he ovat uskovia, -
he eivät puhuneet siitä paljon, -
mutta itselleni se olisi ollut ainoa asia, jonka halusin kuulla.
Minusta tuntui, ettei heidän tarvitse pidätellä mitään.
Jokin sanoi minulle, ettei mikään muu toimi.
Sain mahdollisuuden tulla paikkaan, -
jossa minua pystyttiin auttamaan riippuvuudessa -
ja näkemään se sairautena.
He antoivat minulle työkaluja -
ja he tekivät paljon muuta tämän etsimiseni tyynnyttämiseksi.
Uskon Jumalaan, joka minulla aina oli ollut, -
mutta en tiennyt kuinka Häntä seurata tai uskaltaisinko seurata.
Niin sanotusti muiden ihmisten kautta, -
Jumala käytti minua ja sain rohkeutta ja kärsivällisyyttä.
Se ei tapahtunut kovin helposti. Vielä tänäänkin on vaikeaa, -
mutta ymmärsin, että kaikki, mitä olin etsinyt, oli siinä.
Tiedän, että joiden parissa teen työtä DreamCenterissä, -
ovat ihmisiä, joiden tilanne on yhtä huono kuin itselläni oli.
Olen vakuuttunut siitä, että Jumala haluaa minun olevan juuri siellä.
KOLME VIIMEISTÄ KYSYMYSTÄ
Jos voisit mennä taaksepäin viattomiin lapsuudenpäiviisi, -
ja tavata itsesi siellä ja antaa itsellesi hyvän neuvon, -
minkä neuvon antaisit?
Sanoisin, että uskalla uskoa itseesi, kun tuntuu oikealta.
Tunteeni, että olin ulkopuolinen enkä ollut rakastettu, ei ollut totta.
Jos kuvittelemme sinut pahimpaan pimeyteesi, -
vaikeimpana aikanasi.
Mitä me ympärillä olevat ihmiset voisimme tehdä, -
jotta voisimme auttaa sinun tilanteessasi olevia?
Rukoile puolestani ja uskalla uskoa, -
että mahdoton voi muuttua mahdolliseksi, -
äläkä anna periksi. - Juuri niin.
Jos joku katsoo ohjelmaa ja sanoo tunnistavansa itsensä Danasta, -
haluaisin, että antaisit hänelle ehdottomasti parhaat neuvosi.
Uskalla laittaa kätesi ristiin -
ja rukoile apua.
Rukoile apua yhä uudestaan, jos ei auta kymmenennellä kerralla -
rukoile kaksikymmentä kertaa, ja sata kertaa. Jatka, se toimii.
Voitko rukoilla heidän kanssaan, jotka katsovat? - Kyllä.
Jos joku katsoo ja kokee, ettei ole ottanut vastaan Herraa, -
voit rukoilla mukana.
Herra, anna anteeksi minulle syntini ja kaikki tyhmyydet, joita olen tehnyt.
Jeesus, uskon sinuun.
Uskon, että tulit tänne maan päälle auttamaan meitä -
ja pelastamaan meidät kaikesta typeryydestä, -
mitä tässä maailmassa on, kaikista synneistämme.
Uskon, että tulit maailmaan ja kuolit ristillä meidän tähtemme -
ja nousit ylös kuolleista.
Avaan sydämeni oven sinulle.
Tule elämääni, Herra, tule elämääni Jumalanani.
Anna minun seurata sinua, Herra, Jeesuksen nimessä.
Aamen. - Aamen.
Kun rukoilet tämän rukouksen, elämässäsi alkaa jotain uutta.
On tärkeää oppia tuntemaan Jumala.
Jos sinulla ei ole Raamattua, annan sen (ruotsinkielinen) sinulle.
Mene osoitteeseen: HIMLENTV7.SE/JESUS
Ensi viikolla tapaamme uuden, jännittävän vieraan. Hei!
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITE: 8507 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Anneli Olin