Nyt istun 90 vuotta vanhassa A-mallin Fordissa.
Yleensä sitä kutsutaan A-Fordiksi.
Haen kyytiin Håkan Gnisten.
Hän on ollut pastori ja Pelastusarmeijan sotilas.
Hänen elämässään on ollut ainutlaatuinen tapahtuma.
Hän heräsi keskellä yötä siihen, -
että heidän talonsa oli tulessa.
Tässä ohjelmassa pääset matkalle ihmisten elämään.
Vien vieraamme ajelulle jännittävällä autolla.
Mikä on ollut hänen elämänsä käännekohta?
Olen Per Åkvist, ja katsot Etupenkillä-ohjelmaa.
ETUPENKILLÄ
Terve, Håkan. - Hauska nähdä. - Samoin.
Ajattelin viedä sinut ajelulle tällä autolla. - Mikä yllätys!
Tämä on A-Ford vuodelta 1931. - Tästä tulee jännää.
Tämä auto on 90 vuotta vanha. Se on A-Ford vm 1931.
Se on Two door -malli, mutta siinä on myös takaovi.
On kiehtovaa, että näin vanha auto oikeasti toimii.
Siinä on kaikki mahdolliset varusteet.
Sivuventtiilimoottori on 4-sylinterinen, tehoa on 45 hv.
Tämä malli korvasi T-Fordin.
Uraauurtavaa siinä on sähköinen starttimoottori, -
kytkin ja mekaaniset rumpujarrut.
Jopa suuntavilkku, nopeusmittari ja bensiinimittari.
Sillä pääsee mukavaa 60―70 km tuntinopeutta.
ETUPENKILLÄ
Nyt pitää vain saada molemmat jalat sisään. - Oletpas sinä pitkä.
Eikö tässä autossa tarvita turvavöitä?
Siihen aikaan ei ollut turvavöitä. - Totta.
Auto näyttää tosi vanhalta. Minä olen syntynyt 1953.
En mielestäni ole kovin vanha, mutta lasten mielestä kyllä.
Auto on vain parikymmentä vuotta minua vanhempi. - Niinpä.
Håkan, sinähän jouduit keskelle tulimerta palavassa talossa.
Totta. Meidän talomme syttyi yksinkertaisesti palamaan.
Talomme Uddevallassa. - Siis sinun talosi? - Kyllä.
Meillä on iso perhe, joten talokin oli aika suuri.
Se tapahtui 3. maaliskuuta 2009. - 12 vuotta sitten. - Aivan.
Sitä päivämäärää ei perheemme unohda. - Ymmärrän.
Meillä on aika "ennen tulipaloa" ja "jälkeen tulipalon".
Te siis heräsitte tulipaloon? - Kyllä. Yksi talon asukkaista heräsi.
Hän oli yksi meillä asuvista tytöistä.
Hän alkoi huutaa: "Talo palaa! Tuli on irti!"
Vaimoni Gunilla reagoi huutoon ja juoksi ulos olettaen, -
että tulen perässä. Mutta olin pari minuuttia hitaampi.
Suunnilleen koko talo oli tulessa.
Nukuimme yläkerrassa, ja meidän piti mennä portaita alakertaan.
Portaikossa oli vastassa tulimeri.
Juoksin sen läpi. - Oi voi!
Paiskauduin seinästä toiseen. En oikeastaan muista siitä mitään.
Sait aikamoiset palovammat? - Niin sain.
Sairaaloissa laskettiin jälkeenpäin, -
että sain 89 prosentin palovammat.
Sellaisesta voi hädin tuskin jäädä henkiin, vai kuinka?
Niinpä. Alkuaikoina sairaalassa sanottiinkin, etten selviytyisi.
Minä en sitä käsittänyt enkä kuullut, -
mutta lääkärit ja hoitajat puhuivat siitä keskenään.
Myös vaimoni sai kuulla, etten tulisi selviämään.
Jostain syystä he silti jatkoivat hoitoa.
Toimit siihen aikaan sananjulistajana ja pastorina. - Kyllä.
Ja sitten teille kävi näin. - Aivan.
Se työ on koko elämämme. Myös vaimoni on sananjulistaja.
Håkan, sinä olit pastori, julistaja, seurakunnan työntekijä.
Traumoja ja katastrofeja voi tapahtua kenelle tahansa.
Aivan kenelle tahansa. - Totta, se on selvää.
Joskus tulee synkkiä ajatuksia.
Sitä miettii, miksi tämän piti tapahtua. - Miten Jumala salli sen? - Aivan.
Toisaalta oma taustamme auttoi meitä paljon.
Saamamme raamattuopetuksen, tuen ja avun ansiosta me ymmärsimme, -
että Jumala auttaa meitä myös ahdingossa.
Elämä ei ole pelkkää pintaliitoa, vaan voi tapahtua rankkoja asioita.
Eli Jumalan yhteydessä elävällä ei ole mitään takeita siitä, -
ettei kielteisiä asioita voisi tapahtua.
Mutta kun jotain tapahtuu, Hän on läsnä ja auttaa. - Juuri niin.
Sen voimme sanoa omasta kokemuksestamme.
Se pätee myös ympärillämme oleviin ihmisiin, -
jotka ovat rukoilleet puolestamme, tukeneet ja auttaneet meitä.
Sekin on yksi uskonelämän seuraus.
Sekä läheiset uskonystävät että kaukaisemmat ja vieraammat -
ovat tavattoman paljon tukeneet ja rohkaisseet meitä. - Upeaa.
Palataan vielä tulipaloon. Voitko kertoa, miten se sai alkunsa.
Meillä asui eräs nuori nainen.
Olimme sanoneet hänelle, ettei hän saa polttaa kynttilöitä.
Hän silti sytytti kynttilän. Se oli pieni lämpökynttilä.
Hän unohti kynttilän palamaan.
Niinpä jonkin ajan kuluttua -
tuli tarttui sen huoneen verhoihin, jossa tyttö nukkui.
Niin palo sai alkunsa. Se eteni hitaasti.
Palo syttyi joskus aamuyöstä.
Kaikki lapset ehtivät ulos, samoin kissa ja koira.
Mutta sinä jäit sisälle? - Olin siellä pari minuuttia kauemmin.
Vain pari minuuttia.
Gunilla sulki ulko-oven, mutta huomasi sitten, etten ollut ulkona.
Niinpä hän avasi oven.
Siinä minä olin, mutta menossa kellariin. Olin niin sekaisin.
"Minne sinä menet, Håkan?" Gunilla huusi ja tarttui minuun.
Samalla hän itse syöksyi tuleen. - Sinä olit siis liekeissä? - Olin.
Matkalla kellariin. Vaimo kurottautui minua kohti ja sai itse vammoja.
Niin pahoja vammoja, että hän joutui muutamaksi viikoksi sairaalaan.
Hän oikeastaan pelasti minut siinä. Hän veti minut ulos.
KOLME VIIMEISTÄ KYSYMYSTÄ
Jos voisit nykyisellä elämänkokemuksellasi -
palata aikaan ennen onnettomuutta ja antaa itsellesi hyvän neuvon, -
minkä neuvon antaisit?
Älä pidä mitään itsestäänselvyytenä.
Ole kiitollinen kaikesta, mitä olet saanut ja kokenut.
Älä pidä elämää itsestäänselvyytenä. - Juuri niin, todellakin.
Minun on sanottava, että nykyisin nautin elämästä.
Häilyit siinä elämän ja kuoleman rajoilla.
Aivan. - Ja makasit sairaalassa.
Mikä oli parasta, mitä ihmiset ympärilläsi tekivät auttaakseen sinua?
Oikeastaan parasta on kuunteleva asenne.
Se riittää.
Minulle ja kaltaisilleni on myös täysin selvää: rukoile!
Sitä minä kaipasin. Rukoile puolestani.
Minua kävivät katsomassa eri tahot Ruotsista ja myös ulkomailta.
Hyvä ystäväni Dave tuli yhdessä muutaman muun kanssa.
Hän käytti paljon aikaa rukoillen puolestani. Hän itki ja rukoili.
Tilani kosketti häntä syvästi. - Hän rukoili kanssasi ja puolestasi? - Kyllä.
Kolmas ja viimeinen kysymys:
Ehkä tätä ohjelmaa katsoo nyt joku, -
joka on itse käynyt läpi jonkin trauman, -
millainen trauma se sitten onkaan.
Minkä neuvon annat hänelle?
Hyvin yksinkertainen ja suora neuvoni kuuluu:
Etsi Jumalaa.
Oman elämänkokemukseni perusteella tiedän, -
että silloin Hän ilmaisee itsensä sinulle jollakin tavoin.
Raamattuhan sanoo: "Etsikää, niin te löydätte." - Juuri niin.
Me puhumme Raamatun ilmoittamasta Jumalasta.
Tiedämme, että Jumala lähetti Poikansa Jeesuksen Kristuksen.
Jeesus kärsi, kuoli ja nousi kuolleista -
sinun ja minun syntien ja syyllisyyden vuoksi.
Jos me tunnustamme syyllisyytemme, -
Hän muuttaa sisimpämme.
Haluaisin, että rukoilet tämän yksinkertaisen rukouksen:
"Jumala, tulen luoksesi. Sinä tiedät täsmälleen, miten minulla menee.
Haluan antaa elämäni Sinulle.
Jumala, anna anteeksi syntini ja syyllisyyteni.
Pidä Sinä minusta huolta Poikasi Jeesuksen Kristuksen kautta.
Tule, Herra, minä tarvitsen Sinun anteeksiantoasi ja sovitustasi.
Auta minua, Jumala. Aamen."
Jos rukoilet tämän pienen rukouksen, elämässäsi alkaa uusi aika.
On tärkeää oppia tuntemaan Jumala.
Jos sinulla ei ole Raamattua, annan sen sinulle (ruotsiksi).
Mene osoitteeseen HIMLENTV7.SE/JESUS
Ensi viikolla taas uusi, jännittävä vieras. Pysy kuulolla!
Voit tukea tämän ohjelman käännöstyötä:
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITE: 8507 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Aune Björkström