Olen matkalla Keskusasemalle ja haen Martinin.
Martin on kotoisin Tukholman lähiöstä ja elänyt pahiksen elämää.
Tässä ohjelmassa pääset osalliseksi matkasta ihmisten elämään.
Teemme vieraidemme kanssa kierroksen jännittävillä autoilla.
Etsimme käännekohtaa ja polttoainetta, joka saa ihmiset -
kulkemaan ylimääräiset kilometrit.
Nimeni on Per Åkvist. Tämä on Etupenkillä.
Nyt mennään.
ETUPENKILLÄ Martin Leventis
Hei Martin! Oletko ajanut tällaisella autolla aiemmin?
Samantyyppisellä, mutta en juuri tällaisella. Tykkään väristä.
Ajattelen liikkuvaa Jeesuksen veripisaraa.
Valmistaja: Jaguar, Malli: XKR 4.2 S/C Coupe
Vuosimalli: 2008, Teho: 416 hv Kokonaispaino: 2080 kg, 0-100 km/h
Olet puuseppä, kuten Jeesus? - Kyllä.
Meillä on jotain yhteistä. - Ja, parta. - Kyllä.
Olen Kyprokselta, Israelin läheltä.
- Olet kyproslainen. - Kyllä. Isäni ja isoisäni ovat Kyprokselta.
Nimeni on Martin Leventis. Olen 27-vuotias.
Vartuin Tukholmassa. Menneisyyteni oli rikkinäinen, -
mutta nyt olen eheytynyt, sillä kohtasin Jeesuksen Kristuksen.
Kasvoin esikaupungissa ja minulla oli väärät tavoitteet -
ja elämänarvot, mikä sai minut valitsemaan väärän tien.
Tulin Ruotsiin kuusivuotiaana.
Olin seitsemän vuoden ikäinen, kun äitini ja isäni erosivat. - Okei.
Äitini on maailman paras äiti.
Hän on ollut viisas ja antanut minulle, mitä tarvitsen.
Hän on todella ollut äiti elämässäni, mutta isäni sensijaan -
sanon yleensä, että hän on hieman janoinen. Hän oli alkoholisti.
Alkoholi oli osa hänen arkipäiväänsä.
Hän oli kapakoitsija ja työskenteli siellä. Minulla ei ollut isää, -
eikä miehen roolimallia, näin väittäisin vahvasti.
Se ei ole mikään tekosyy, mutta -
väitän, että jos minulla olisi ollut miehen roolimalli...
Kaikki ihmiset tarvitsevat äidin ja isän, se ei ole tekosyy.
Se voidaan vain todeta. - Sitten päädyin eräänlaiseen itseinhoon.
Ehkä minä olen se ongelma? Siksi isä ei halua olla täällä.
"Miksei isä ole täällä?" Aloin kysellä itseltäni näitä kysymyksiä.
Monet sanoivat minulle myöhemmin, psykologit ja sosiaalityöntekijät, -
että olin haavoitettu lapsi, surullinen poika.
Luulen, että suru muuttui masennukseksi, ja masennus vihaksi.
Koulussa minut leimattiin varhain hankalaksi, tappelin, -
enkä välittänyt koulusta. Aloin viettää aikaa huumekaverien kanssa.
Olin se, joka kaverien kanssa kiusasi ja varasteli tavaroita.
Olin varas jo varhain elämässäni.
Lopulta jouduin laitoksiin, ja siellä kaikki muuttui pahemmaksi.
Sen jälkeen muita, LVU. Uhmaamista, karkaamista, etsintäkuulutuksia.
Tapasin pahempia rikollisia siellä, ja laajensin yhteysverkostoani.
Aloin ymmärtää myös Ruotsin lainsäädäntöä.
Saamme saman verran, jos teemme näin tai noin.
Seuraavan kerran, kun tulin ulos, -
aioin varastaa kassan, mutta vein koko kultaliikkeen tavarat.
Kasvoi suurempi halu tehdä, mitä haluan ja ottaa, mitä haluan.
Se koski vain minua ja mitä haluan, koska sisimpäni oli tyhjä.
Yritin täyttää sisimpäni kaikella, millä vain pystyin täyttämään.
Mitä sitten tapahtui? Jotainhan on tapahtunut, koska istut täällä.
Juuri niin. Kiitos, Jeesus, kaikki kunnia Jumalalle.
Olen aina uskonut Jumalaan ja johonkin hyvään. Olen uskonut näin.
Luulen, että olin kiltti kaveri, verrattuna moniin muihin ihmisiin.
En kyseenalaistanut itseäni, olinko samanlainen kuin ne ihmiset, -
joiden kanssa seurustelin. Sehän ei ollut ihmisten vika, mutta -
uskoin johonkin hyvään. Kuulin äänen sisälläni sanovan minulle, -
että on olemassa enemmän ja jotain hyvää on saavutettavissa. - Kyllä.
Jotkut ihmiset saattavat kutsua sitä rakkaudeksi, -
toiset kutsuvat sitä hyväksi energiaksi, mutta minä uskon Jumalaan.
Juuri, kun täytin 18-vuotta, olin sijoitettuna hoitokotiin.
Eräs lähetyssaarnaaja tuli sinne ja alkoi puhua Jeesuksesta.
Mietin, mikä tämä ihminen on. Hän sanoi, että Jumala puhuu sinulle.
Ihmettelin, mitä hän oikein sanoo, mutta se ei ollut minusta vierasta.
Hän halusi, että menen kirkkoon. Luulin, että hän liioittelee.
Ajattelin vanhaa rakennusta, vanhoja ihmisiä, -
värjättyjä ikkunoita, suitsuketta.
Hän halusi, että tapaisin erään hieman vanhemman kaverin, -
jolla oli samanlainen tausta kuin itselläni, mutta pahempi.
Pyysin, että hän soittaisi minulle. Tapasin tämän somalialaisen kaverin.
Hän oli muslimitaustainen ja oli kohdannut Jeesuksen vankilassa.
Hän oli ollut alamaailman huipulla, ja jätti sen kaiken.
Mielestäni oli sairasta, että hän jätti kaiken sen, Jeesuksen vuoksi.
Itse olisin tehnyt mitä tahansa sen vuoksi, mitä hän jätti, -
ja hän jätti kaiken Jeesuksen Kristuksen vuoksi.
Ajattelin, että Jeesuksessa täytyy olla jotain enemmän.
En tullut uskoon sinä päivänä, -
mutta noin kolme-neljä vuotta myöhemmin pelastuin.
Silloin kylvettiin siemen. Rukoilin vilpittömän rukouksen, -
kun elämäni oli pimeintä: "Jeesus olen nähnyt näiden ihmisten elämät.
Olen nähnyt, että he ovat jättäneet kaiken vuoksesi.
Jos todella olet olemassa, tarvitsen sinua nyt.
Jos tulet nyt, silloin voin sanoa, että annan kaiken, mitä olen ja -
mitä minulla on elämässäni, enkä enää koskaan palaa tähän".
Viikkoa myöhemmin, en tiedä kuinka, -
mutta tapasin yhden kaverin bussissa.
Yleensä ajoin vain autolla. Oli siis outoa, että kuljin bussilla.
Tapasin bussissa vanhan ystävän ja olin saanut selville, että -
hän käy kirkossa, mutta en uskalla sanoa mitään ylpeyteni vuoksi.
Puhuimme kaikesta muusta, paitsi Jeesuksesta.
Sitten kuulin äänen sisälläni, joka sanoi selvästi: -
"Martin, olet kysynyt minulta, ja olen lähettänyt ihmisiä tiellesi, -
nyt on sinun tehtäväsi ja sinun vastuullasi kysyä häneltä".
Kuulit Jumalan puhuvan sinulle? Kuulin, mutta ei äänenä, -
vaan sen hyvän äänen, jonka olen aina kuullut sisälläni.
Se puhuu jälleen. Tiedän, ettei se ole omatuntoni, joka puhuu.
Nyt teen elämässäni ratkaisevan päätöksen.
Tämä hetki ratkaisee koko loppu- elämäni. Nielen ylpeyteni ja kysyn:
"Käytkö kirkossa?" Kaveri sanoi minulle, että hän oli shokissa, -
koska hän tiesi, kuka minä olin.
Hän sanoi: "Hällä väliä. Mitä teet perjantaina?" - Sanoin: En mitään.
"Haluatko tulla kirkkoon?" Sanoin, että tulen. Menin kirkkoon.
Jumala puhui saarnaajan sanan kautta. Muistan, että hän puhui -
perusarvoihin palaamisesta.
Ymmärsin, että kaikki elämäni perusarvot olivat rikkinäisiä.
Muistan vain sen, että kaikki sulkivat silmänsä ja rukoilivat.
Kun hän kysyi 'haluaako joku tuntea Jeesuksen', -
ajattelin, että kaikki haluavat tuntea.
Hän pyysi nostamaan käden, nostin käteni. Luulin, että kaikki nostivat.
Hän sanoi: "Sinä siellä". - Se olit sinä?
Kyllä. Olin iloinen, itkenyt ja minulla oli huumeita.
Hän pyysi tulemaan eteen ja ajattelin, että ei. En voi mennä eteen.
Voin kuvitella sen. - Menin kuitenkin.
Koko seurakunta rukoili puolestani.
Sen jälkeen kaikki muuttui. Mikään ei enää ollut samanlaista.
Jeesus on paras ystäväni. Hän saa minut tuntemaan itseni ehyeksi.
Hän saa minut tuntemaan, että riitän, -
ja hän auttaa minua näkemään asioita, niin kuin niiden tulee olla.
Hän täytti minut elämällä ja hän on isäni, hän on Jumalani ja Herrani.
KOLME VIIMEISTÄ KYSYMYSTÄ
Jos voisit antaa Martinille neuvoja, kun olit pimeydessä, -
millaisia neuvoja antaisit?
Luulen, että kertoisin hänelle, että hän on rakastettu, -
ja että on olemassa enemmän, asioita, joita ei näe juuri nyt, -
että on enemmän mahdollisuuksia. Asioita on mahdollista muuttaa.
Älä luovuta, mihin syvällä sisimmässäsi uskot, -
siitä huolimatta, mitä muut sanovat.
Jos muut ovat antaneet periksi, älä itse luovuta, olet rakastettu.
Toivoa ja rakkautta on.
Onko sinulla antaa neuvoja ympärilläsi oleville ihmisille, -
kun olit vaikeimmassa tilanteessasi, -
millaisia neuvoja annat?
Ajattelen isoäitiäni, kun sanon näin, koska oli outoa, -
että hän aina vieraili luonani, kun olin nuorisovankilassa, -
mutta ei maininnut koskaan sitä, mitä tein.
Sillä hän tiesi ja itse tiesin, että se, mitä teen on väärin.
Hän ei arvostellut tai sanonut, miten väärin tein, -
eikä sillä systeemillä olisi voittanut. Molemmat tiesimme, mikä on väärin.
Sen neuvon annan, että ole tukena, ja rakasta ehdoitta.
Usko, että muutos tulee, ja se, jota rakastat tulee muuttumaan -
jonakin päivänä, ja rukoile hänen puolestaan.
Voitko antaa neuvon ihmiselle, joka on sinun tilanteessasi tänään?
Millaisen neuvon annat heille? - Sieltä on ulospääsy.
Sieltä on tie ulos.
Ennen kun luovut elämästäsi, tai annat periksi jotain muuta.
On tie, ja se tie on Jeesus Kristus.
Jos valitset tämän tien, ja annat 100%, tulet onnistumaan.
Ei ole väliä, mitä edessäpäin on. Tulet onnistumaan.
Jeesus on tie. - Jeesus on tie, totuus ja elämä.
Niin helppoa se on. Jos haluat, rukoile kanssani: "Jeesus, -
anna syntini anteeksi, tule elämääni ja johdata minua.
Jeesuksen nimessä. Aamen.
Kun rukoilet tämän rukouksen, elämässäsi alkaa jotain uutta.
On tärkeää oppia tuntemaan Jumala.
Jos et omista Raamattua, haluan antaa sen (ruotsinkielinen) sinulle.
Mene osoitteeseen: HIMLENTV7.SE/JESUS
Ensiviikolla tapaamme taas uuden, jännittävän vieraan. Hei!
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITENO: 8507 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Anneli Olin