Mõne hetke pärast kohtume mehega,
kelle nimi on Peter Ahlman.
Tean temast niipalju,
et Rootsi politsei sõnul oli ta täiesti lootusetu kuju.
Täna kuuleme ta enda käest,
milline on olnud tema teekond sellest välja.
Selles saatesarjas võtame ette sõidu mööda inimeste eluteid.
Teeme külalistega mõne huvitava autoga väikese tiiru,
otsime tee pealt elu pöördepunkte
ja edasiviivat jõudu, mis ei lase alla anda.
Minu nimi on Per Åkvist ja te vaatate saadet "Esiistmel".
Anname gaasi!
ESIISTMEL
Kas sina oled Peter? Hüppa sisse!
Tere tulemast "Esiistmele"! - Tänan!
Siin autos oleks tark turvavöö peale panna.
Mark: Jaguar Mudel: XKR 4.2 S/C Coupe
Aasta: 2008 Võimsus: 416 hj
Täismass: 2080 kg Kiirendus 0-100 km/h: 5 s
Kasvasin üles 70ndatel aastatel,
suure hipiliikumise ja lillelaste ajastul.
Puutusin väga noorelt kokku kuritegevusega,
sest mu pere oli sellesse segatud.
Hakkasin juba 9aastaselt alkoholi tarbima -
enamik mu sõpru olid minust vanemad.
Proovisin sisemist tühjust täita erinevate asjadega.
Oma esimese murdvarguse panin toime 4aastasena.
Sellest on täpsemalt juttu mu raamatus.
Minu nimi on Peter Ahlman.
Teen täiskohaga Jumala riigi tööd, nagu üks õige jünger.
Rajan kogudusi, pean seminare ja loenguid...
Varasem elu möödus kuritegevuse ja sõltuvuste tähe all,
kuid 17-18 aastat tagasi sain päästetud.
Jeesus muutis mind tundmatuseni.
Aastad möödusid, kuid miski ei muutunud.
Sain 18aastaselt isaks. Päris noorelt.
See oli minu esimene poeg.
Last haiglasse vaatama minnes olin pilves.
Vaatasin teisi vanemaid - mul tuleb sellele mõeldes nutt kurku -
ja mõtlesin: "Aga minu poja isa on narkomaan."
See tegi mulle kohutavalt haiget.
Tahtsin olla nagu need teised.
Lubasin endale, et muutun, kuid kõik katsed nurjusid.
Proovisin leida abi paljudest kohtadest,
nagu võõrutusravist, hinduismist, budismist.
Vahetasin elukohti ja tüdruksõpru.
Olin vahetpidamata kas vanglas või võõrutusravil...
Proovisin vanu eluviise murda,
kuid üks ebaõnnestumine järgnes teisele.
Süü- ja häbikoorem muutus lõpuks talumatuks.
Kõik uskusid, et suren. Minu organism hakkas järele andma.
Minu psüühika oli uimastitega maatasa tehtud.
Sattusin ägeda psühhoosiga haiglasse,
kus mind pandi kangete ravimite peale...
Millal see kõik muutus?
Kuskil 90ndate lõpus, kui jäin kodutuks.
Magasin trepikodades, mõnikord kodutute öömajades...
Lõpuks sain aru, et see on ainult aja küsimus.
Enamik lapsepõlvesõpru olid surnud
kas üledoosi, õnnetuse või vägivalla tõttu.
Ja sind ootas sama saatus. - Jah.
Suurem osa narkomaane teab, et ei ela väga kaua.
Sain endale toa kohas, mille nimi tollal oli Västerhem.
Mäletan, kui paranoiline amfetamiini tarvitamisest olin.
Ühel õhtul, kui olin enda toas,
et mitte olla inimeste keskel, kuulsin koputust.
Läksin ukse peale ja seal seisis Ingmar.
Ma olin näinud seda meest öömajas.
Teadsin, et teda kutsutakse pastoriks, aga see oli ka kõik.
Ta ütles: "Tere, Peter. Jumal ütles, et tuleksin sinu eest palvetama."
See tegi mind puhta relvituks.
Olin kohanud kristlasi, kes jagavad võileibu,
aga mitte selliseid, kes tahavad palvetada.
Ütlesin selle peale: "Lase käia."
Ta palvetas, aga mida, seda ma ei mäleta.
Ma varisesin kokku ja nutsin ohjeldamatult.
Olin täiesti murtud. Ma ei mäleta, kaua see kestis.
Mingi hetk vaatasin Ingmarile otsa -
hakkasin tema jutust aru saama.
Minu elus oli patt ja mind ootas surm.
Sain aru, et olen murtud, katkine ja suremas,
ja et pean saama kätte selle, millest ta rääkis.
Jooksin seitse kuud ühest kirikust teise,
kuni jäin pidama Malmö Matteuse kirikusse.
Mind võeti kogudusse väga soojalt vastu.
Hakkasin seal käima regulaarselt.
Mul õnnestus uimastitest hoiduda.
Nii-öelda uimastivabas seltskonnas oled ka ise puhas.
Käisin jumalateenistustel, olin aktiivne...
Mulle anti teenistustel praktilisi ülesandeid.
Käisin näiteks korjanduskarbiga ringi.
Tänu sellele jätsin ka varastamise. - Tõesti? - Jah.
See oli enne Jumalaga kohtumist? - Jah.
Kui Ingmar palvetas, kogesin küll Jumala armastust,
aga ma ei olnud veel pöördunud.
Mind ärritas see, et neil usklikel oli midagi, mida mul polnud.
Läksin pärast jumalateenistust ühe teadjama härra juurde ja ütlesin:
"Ma näen, et teil siin on midagi, mida mul pole.
Kuidas seda saada?"
Vastuseks tsiteeris ta väga pühalikult Piiblit:
"Peter, kirjutatud on, et kes koputab, sellele avatakse."
"Ahah..."
Teel koju toimus minus midagi.
Ma nägin, milline ma olen,
ja mul oli enda pärast nii paha tunne.
Nüüd hakkasin aru saama, milline siga olen olnud.
Nägin, et viga on minus.
Põhjuseks oli patt ja kurjus minus.
Kohale jõudes sulgesin oma toa ukse, et olla omaette.
Mu jõud oli otsas.
Mõtlesin Jumalale ja kõigele sellele, mida olin kirikus kuulnud.
Kui see kõik on tõsi, siis on mul kriips peal.
Mul oli kabuhirm.
Voodis pikali, ütlesin Jumalale:
"Kui sa oled olemas, siis näita end."
Enne kui jõudsin silmagi pilgutada, käis mats lagipähe.
Midagi lainetaolist läks kehast läbi.
Tundsin, kuidas miski uhuti minema.
Tõusin püsti, panin silmad kinni ja karjusin:
"Olen päästetud!"
Kõik minu ümber oleks nagu särama löönud.
Seal kohtusidki Jumalaga? - Jah, just seal.
Sealsamas tõusis raske patukoorem mu õlult.
See oli kadunud, ma olin vaba.
Sellest alates oli minu süda nagu uus.
Taipasin, et ei ole õige näiteks vanduda
või siis varastada
või elada liiderlikult,
logeleda...
Puhta südametunnistusega hakkasin eristama õiget ja valet.
Nüüd teadsin, et on olemas kõrgem vägi.
Ta andis mulle õrnalt vastu näppe.
Valguse ja pimeduse vahele tekkis väga selge piir.
Piiblis öeldakse, et kes on Kristuses, on uus loodu,
ja vana on möödunud.
Jumal teeb imesid ka tänapäeval. - Jah.
Ta võib kasutada ka endist narkomaani. - Just.
Käisin lõunatamas ühe vennaga Kristuses,
kes töötab siin haiglas kirurgina.
Ta ütles: "Uskumatu, et Jumal kasutab mind."
Mõtlesin enda kohta sama. Jumal võtab ja kasutab.
LÕPUKÜSIMUSED
Mind liigutab südamepõhjani see,
kuidas Jumal on võimeline inimese elu muutma.
Eelneva võib kokku võtta ühe lausega:
parandamatuid inimesi pole olemas. - Aamen.
Sellest räägib ka minu raamat.
Meenuta aega enne seda, kui jõid end esimest korda purju.
Kui saaksid minna praegu sinna tagasi ja endale midagi öelda,
siis mis see oleks?
Midagi sellist pole minult enne küsitudki.
6aastaselt puutusin kokku ühe kirikutädiga.
Ta andis mulle Piibli ja rääkis Jeesusest.
Ütleksin endale: "Kuula, mida ta sulle räägib."
Mida ütleksid neile, kes teavad sinu perekondlikku tausta
ja näevad, et elad üle oma elu raskemaid hetki?
Need on inimesed, kes hoolivad. Millist nõu neile anda?
Mind aitas, kui mult võeti kõik ära ja ma ise enam ei saanud.
Tõesti? - Jah.
Paljude meelest ei tuleks olla liiga range,
aga usu mind, narkomaanid on manipuleerivaim tõug maa peal.
Arvan, et parim on sulgeda kõik uksed.
Sama tähtis on rääkida arusaadavalt evangeeliumi
ja anda inimesele valikuvõimalus.
Soovitan olla range oma armastuses tema vastu. - Mõtlesin just sama.
Ja rääkida tõde.
Mõni meie vaataja võib öelda:
"See käib ju minu kohta."
On sul anda talle mõni hea lihtne nõuanne?
Johannese 3:16 ütleb,
et Jumal on armastanud maailma nii palju, et andis oma Poja.
Kui sa oled meelemürkide või muu sõltuvuse ori,
pead saama oma patud andeks.
Jumal armastab sind ja tahab andestada,
kuid esimese sammu pead astuma sina.
Kui oled jõudnud tupikusse, kus kõik tundub lootusetu,
siis palveta minu järel.
Veel parem, kui räägid Jumalale ausalt, mis sul südame peal on,
ja et tahad Jeesuse vastu võtta.
Võid palvetada ka nii: "Jeesus, tulen Sinu ette.
Ma ei jaksa enam ise.
Ma vajan abi. Mu elu on varemetes.
Otsustan uskuda, et surid 2000 aastat tagasi ristil
minu ja mu pattude eest.
Oled maksnud hinna inimkonna eest ja avanud tee tagasi Jumala juurde.
Jumal, anna andeks mu patud.
Andesta kõik mu valed teod ja anna mulle uus süda.
Jeesus, tahan olla Sinuga.
Aamen."
Selle lihtsa palvega saab sinu elus alguse sootuks uus peatükk.
Nüüd on aeg õppida Jumalat lähemalt tundma.
Kui sul ei ole veel Piiblit,
siis külasta aadressi himlentv7.se/jesus.
Järgmine nädal sõidame juba uue külalise seltsis.
Nägemist!
Tõlge: Karin Reisko