Tervetuloa Etupenkillä -ohjelmaan!
Tänään ei ole muuta, kuin tämä yksi etuistuin.
Auto, jossa istun on Ford, Falcon Ranchero, -
vuosimallia-1965.
Tänään haen naisen, jonka nimi on Lili-Ann Karppinen.
Hän on vapautunut päihteiden väärinkäytöstä, -
ja hyvin pimeästä menneisyydestään.
Tänään hän on täysin eheytynyt, rakastaa Jeesusta, ja auttaa -
muita eheytymään, jotka ovat samassa tilanteessa, kuin hän itse oli.
Tässä ohjelmassa pääset osalliseksi matkasta ihmisten elämään.
Teemme vieraidemme kanssa kierroksen jännittävillä autoilla.
Etsimme käännekohtaa ja polttoainetta, joka saa ihmiset -
kulkemaan ylimääräiset kilometrit.
Nimeni on Per Åkvist. Tämä on Etupenkillä.
Nyt mennään.
ETUPENKILLÄ
Hei! - Mukava tavata! Tervetuloa Etupenkille! - Kiitos.
Oletko ajanut näin vanhalla autolla aiemmin?
Kyllä olen, mutta en aivan tämän mallin autolla, mutta muilla.
Mieheni oli raggari ja nuorina kuljettiin raggarien seurassa.
Tässä ei ole mitään uutta. - Ei.
Silloin tunnet itsesi kotoisaksi. - Kyllä, tunnen itseni kotoisaksi.
Ja saa kokea vanhoja muistoja. On erityistä istua raggari-autossa.
Valmistaja: Ford, Vm: 1965, Malli: Falcon Ranchero, -
Moottorin teho: 200 hv, Kokonaispaino: 2000 kg. 0-100km/h.
Olen Lili-Ann Karppinen ja tulen Suomesta.
Synnyin Pietarsaaressa ja vartuin Vaasassa.
Varhaisessa iässä, 12-vuotiaana, -
olin koulun tanssiaisissa ja otin ensimmäisen humalani.
-12-vuotiaana? - Kyllä.
Nyt, kun näen 12-vuotiaita, ajattelen, että he ovat vielä lapsia.
Silloin ajattelin toisin, mutta se ei jäänyt ainoaksi kerraksi.
Jostain sieltä kurjuuteni alkoi.
Vartuin isän kanssa, joka oli Suomen paras myyntimies.
Hän oli erittäin suosittu, pidetty ja kuuluisa, mutta hänellä oli -
suuri alkoholiongelma. Minä koin sisimmässäni turvattomuutta.
Kun otin ensimmäisen humalani, pääsin ajattelemasta sitä.
Sitten hengailin huumelähiöissä, -
ja menin todella pohjaan asti.
Sitten isoveljeni karkotti minut Ruotsiin. Hän ei halunnut, -
että jään Suomeen, koska olin niin hankala, kuten olinkin.
Kaikki tämä alkoi Vaasasta? - Kyllä.
Vanhempani olivat muuttaneet Ruotsiin, Sollentunaan.
Tulin heidän luokseen, mutta muutaman viikon päästä olin ulkona.
Ajattelin, että täällä voin aloittaa uuden elämän.
Suomi ei ollut ongelma, vaan ongelma oli minun sisimmässäni.
Joten siitä tuli seitsemän kertaa pahempi. Kuljin kaupungilla, -
katuja ylös ja alas, ja piilouduin ullakkohuoneeseen Sveantiellä.
Painoin 57 kg, eikä ollut hampaita suussani. Olen aika pitkä, -
ja olin kuin kävelevä luuranko, joka vaelsi pitkin kaupunkia.
Mitä huumeita käytit? - Kokaiinia ja hasista. -Ylhäältä alas? -Kyllä.
Sitten alkoholia. Kaikkea sekaisin, myös tabletteja, jos sain niitä.
Olin hyvin sairas ja hermostunut ja sain lyhytkestoisia psykooseja.
Näin kauheita asioita, jotka olivat minulle todellisuutta.
Tapasin kristittyjä ystäviä Sollentunan keskustassa.
Tiesin, että he tulivat Helluntaiseurakunnasta -
ja halusivat auttaa minua.
He puhuivat Jeesuksesta ja järkytyin kovasti, eihän Jeesus voi tälle mitään,
eikä Hänellä ole minun kanssani mitään tekemistä.
Hän on pyhä ja puhdas, -
ja minä olen likainen ja tehnyt hirvittäviä asioita elämässäni.
"Hän ei halua auttaa minua." Minä ajoin ne kristityt pois.
Silloin käytit aineita sekaisin?
Kyllä. Oli sekakäyttöä, uhkailua, rikollisuutta, väkivaltaa, -
se oli täydellistä pimeyttä. Ei ollut tippaakaan toivoa mistään.
Olin täysin vakuuttunut siitä, että tulen kuolemaan tähän.
Minulla oli useita itsemurhayrityksiä, mutta aina joku ihminen tuli tielleni.
Menimme NA:n, AA:n, Länkarna yhdistykseen, -
mikä perustui siihen, mitä sossu halusi, -
mutta me emme halunneet lopettaa.
Meillä ei ollut muuta tapaa elää. - Se oli identiteettisi. - Kyllä.
Identiteettisi oli päihderiippuvuuden turvallisuuden tunteessa.
Sait sen perheen turvallisuutta, jota et saanut kotona. - Ei.
Koin sen siellä, mutta ryhmissä oli myös henkistä väkivaltaa, -
jota olin nähnyt myös kotona. Vaikka se kuulostaa sairaalta, -
tunsin oloni kuitenkin turvalliseksi siinä ympäristössä.
Tapasit miehesi, jonka kanssa olet edelleen naimisissa? - Kyllä.
Voitko kuvitella? - Kyllä. Saitte yhdessä muutoksen tästä pimeydestä.
Tämä tapahtui talvella 1986. Olimme kodittomia ja asuimme autossa, -
Fordissa, Sollentunassa, Helenelundissa.
Se oli kylmin talvi, minkä Ruotsi on kokenut, 1986.
Kun heräsimme aamulla, oli jäistä, huurteista ja kylmää.
Söimme lunta aamiaiseksi. Pesimme itsemme lumessa.
Kaikki nostamamme rahat, menivät muuhun.
Sitten äitini muutti ja me muutimme Norrvikeniin, Ehtoolliskuja 23:een.
En ajatellut sitä silloin, mutta muutama vuosi sen jälkeen.
Siinä asunnossa elämämme muuttui.
Kari on painimatkalla, kuten hän sanoo, -
kun on hankkimassa rahaa meille.
Minä istun asunnossa, kaihtimet alhaalla, -
enkä uskalla avata ovia tai mitään muutakaan.
Olin hermostunut ja vihainen ja ajattelin -
"Nyt ei kukaan voi tulla estämään minua. Nyt voin ottaa henkeni."
Kannoin aina veistä mukanani, joka suojasi minua -
päihteiden väärinkäytön ja tappeluiden aikana.
Kun istuin sohvalla ja nostin käteni ylös leikatakseni ranteeni auki, -
voit kuvitella sitä ahdistusta, hätää ja pimeyttä siinä huoneessa.
Sitten jotain tapahtui, jokin pyöri huoneessa, -
ja valtava rakkaus tuli sisälle.
En voi sanoin kuvata Jeesuksen rakkautta. Se täytyy kokea.
Kun nostin päätäni, en ymmärtänyt mitään muuta kuin sen, -
että jotain fantastista tapahtuu.
Katsoin ylös ja näin Jeesuksen seisovan huoneen oikeassa nurkassa.
Hän ojensi kätensä minua kohti ja sanoi: "Tässä minä olen".
Vain ne kolme sanaa. Ei mitään muuta. "Tässä minä olen".
Sinä näit Jeesuksen? - Kyllä. Näin Jeesuksen.
Tuossa tapaamisessa, kun tajusin, että hän on Jeesus, -
putosin lattialle polvilleni ja itkin, ja huusin tuskani hänelle, -
ja sanoin: "Jeesus, nyt haluan seurata sinua sataprosenttisesti."
En halunnut tehdä mitään puolinaisesti, käytin aineita -
täydellä teholla ja nyt halusin seurata Jeesusta täydellä teholla.
Halusin levittää Hänen evankeliumiaan muille ihmisille, -
että on toivoa, eikä meidän tarvitse olla jumissa pimeydessä.
Toivoa on jokaiselle ihmiselle. Ei ole yhtään toivotonta tapausta.
Mikään ei ole liian vaikea tilanne Jeesukselle. Hän voi muuttaa ja -
antaa uuden elämän ja lopulta iankaikkisen elämän.
Jeesuksen rakkaus mursi kaiken, ja se tapahtui silmänräpäyksessä.
Putosin lattialle polvilleni, puukko lensi tiehensä ja -
puhkesin valtavaan itkuun.
Uskon, että monen vuoden patoutunut itku tuli ulos.
Saimme tulla LP-säätiöön, kuten sitä kutsuttiin. Tulimme hoitokotiin.
Sossu halusi erottaa meidät toisistamme, ja laittaa paperit, -
mutta olin nähnyt ohjelman LP-säätiöstä.
Virkailijan mielestä se oli uskollinen paikka eikä sinne pidä mennä.
Kun hän sanoi sen, niin sanoin: "Sinne me menemme".
Sain pakottaa Karin mukaan. Hänen mielestään -
meillä oli ongelmia tarpeeksi, eikä tähän pitäisi sekoittaa Jumalaa.
Sain hänet mukaan ja hän pelastui sinä iltana.
Ihaninta oli, kun tulimme ja LP-ystävät lauloivat:-
"Hän on avannut helmiportin".
Se on laulu, jota rakastin, kun olin lasten leirillä, -
ja silloin tiesin, että olen löytänyt kodin.
Parannus on vahvin tie elämänmuutokseen. - Kyllä.
ETUPENKILLÄ Kolme viimeistä kysymystä
Jos voisit palata aikaan, jolloin olit 12-vuotias, -
minkä neuvon antaisit Lili-Ann Karppiselle?
Sanoisin Lili-Annille: "Älä juo alkoholia, älä edes maista sitä".
Ei saa edes maistaa? - Ei. - Ei tippaakaan? - Ehdottomasti.
Toinen kysymys: "Kun olit siellä pimeydessä, -
kun oli kaikkein pimeintä, -
mitä neuvoja haluaisit antaa ihmisille, -
jotka ovat lähelläsi ja välittävät, ja jotka voivat auttaa sinua?
Haluan antaa sellaisen neuvon, että älä koskaan luovuta, -
kun on kyse ihmisestä, kuinka pimeältä näyttääkin.
Joten usko edelleen ihmiseen, ei siihen, mitä hän tekee, -
vaan siihen, mitä hän on, mutta ehdottomasti, älä anna periksi.
Jos joku on nähnyt meidät täällä ohjelmassa ja tunnistaa itsensä, -
minä olen tuossa tilanteessa. Miten neuvoisit häntä?
Jos olet katsellut tätä ohjelmaa, ja tunnet olevasi samassa tilanteessa,
silloin olet tullut tärkeimpään vaiheeseen, eli myönnät itsellesi, -
että sinulla on ongelmia alkoholin tai huumeiden kanssa.
Haluan antaa sinulle vinkin, että voit kääntyä esim. LP-toiminnan puoleen.
Meillä on 60-vuoden kokemus ihmisten auttamisessa, -
ja löydät meidät osoitteesta: www.lp-verksamheten.se
Raamattu sanoo, Room. 10:9:ssä: -
"Jos sinä tunnustat suullasi Jeesuksen Herraksi ja uskot -
sydämessäsi, että hän on noussut kuolleista, niin sinä pelastut."
Rukoile yksinkertainen rukous Jeesukselle. Rukoile kanssani.
Käytämme hetken pelastusrukoukseen.
"Kiitän Sinua Jeesus, että pelastat minut.
Kiitos, että annat syntini anteeksi ja otat minut vastaan lapsenasi.
Haluan kuulua Sinulle.
Kiitos siitä Jeesus. Jeesuksen nimessä. Aamen."
Kun rukoilet tämän rukouksen, elämässäsi alkaa jotain uutta.
On tärkeää oppia tuntemaan Jumala.
Jos et omista Raamattua, haluan antaa sen (ruotsinkielinen) sinulle.
Mene osoitteeseen: HIMLENTV7.SE/JESUS
Ensiviikolla tapaamme taas uuden, jännittävän vieraan. Hei!
SOITA: 0600 10070 (10,1 e + pvm)
TILINO: FI40 1112 3000 3427 89 VIITE: 8507
VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Anneli Olin