Nonii, tänases saates kohtume ühe noore mehega,
kelle nimi on Faisal või Faje,
nagu ütlevad lähedasemad inimesed.
Teda on kutsutud ka Lidingö Marokolaseks
ja Lidingö Narkokuningaks.
Selles saatesarjas võtame ette sõidu mööda inimeste eluteid.
Teeme oma külalistega mõnes huvitavas autos väikese tiiru,
otsime tee pealt elu pöördepunkte
ja edasiviivat jõudu, mis ei lase alla anda.
Minu nimi on Per Åkvist ja te vaatate saadet "Esiistmel".
Anname gaasi!
ESIISTMEL
Kas sina oled Faisal? - Jah. Hüppa esiistmele. - Rõõmuga!
Tere tulemast "Esiistmele". - Aitäh.
Teeme väikse tiiru.
Kõigepealt küsiksin, mida sa autost arvad.
Väga kena, teistmoodi...
See on laenatud. - Ahah.
Liikusid varem veidi metsikumates ringkondades, või kuidas?
Tõsi.
Kas seal sõideti ka sellistega?
Kuhu me jäimegi?
Mark: Jaguar Mudel: XKR 4.2 S/C Coupe
Aasta: 2008 Võimsus: 416 hj
Täismass: 2080 kg Kiirendus 0-100 km/h: 5 s
Saate alguses ütlesin,
et võtan peale Faisali, kelle hüüdnimi on Faje.
Aga sind teatakse ka kui Lidingö Narkokuningat.
See sai alguse väga varakult.
Hakkasin narkootikume müüma juba 15aastaselt.
Käisin põhikoolis.
14aastaselt suitsetasin esimest korda hašišit.
15aastaselt tarvitasin esimest korda amfetamiini.
Müüsid ka teistele? - Jah, müüsin ka teistele.
Tarvitasin ise ja teenisin raha, et oma sõltuvust üha enam rahuldada.
Minu nimi on Faisal Alami.
Olen 38aastane, sündisin ja kasvasin Lidingös.
Olen abielus ja mul on kaks poega, 1aastane ja 4aastane.
Töötan plaatijana Stockholmi ühes suurimas plaatimisfirmas.
Kasvasin üles moslemite peres.
Minu vanemad olid tõsiusklikud moslemid.
Meie kasvatus ei olnud nii range,
et meid oleks sunnitud palvetama või koraanikooli minema.
Meil oli üsna palju vabadusi.
Erinesin palju teistest Lidingö kooli õpilastest
oma välimuse ja nime poolest.
Ma polnud tüüpiline lidingölane.
Juba väiksest peale paistsin rohkem silma.
Kasvasin üheksakümnendatel, kui vohas rassism.
Vaenulikkust oli väga palju.
See algas juba 4. või 5. klassis.
Mind kutsuti kõiksuguste nimedega.
Jäin aastaks istuma endast noorematega.
Siis hakkasingi narkootikume müüma.
Isegi öösel tuldi minu akna taha koputama.
Kaup tehtud, hüppas viimane tänaval ootavasse taksosse ja pani minema.
Kas vanemad ei teadnud midagi? - Ei, nad magasid.
Mu mõtted läksid mu vanematele, sugulastele, kõigile tuttavatele.
Mida nad minust arvaksid, kui need sõnad ütleksin?
Tundsin ennast islami range pilgu all täieliku rotina.
ESIISTMEL
Keskkooli viimases klassis tekkis mul psühhoos.
Novembris-detsembris.
Olin psühhoosis kokku kolm kuud ja ei käinud koolis.
Vanemad proovisid teha kõike.
Hakkasin kuulma hääli. Mingi jõud tõmbas mind.
Istusin voodi peal ja tundsin, kuidas see tõmbas mind ülespoole.
Kui kallutasin paremale, kiskus keegi mind vasakust käest.
Oli see füüsiline? - Jah. Nagu keegi võtaks sinust kinni ja tõmbaks.
Ma kartsin.
Arvasin, et jumal karistab mind selle eest,
et ma ei ole olnud hea moslem.
Olin kabuhirmus. Mõistsin, et vaimumaailm on päriselt olemas.
Ühel minu sõbral oli ehitusfirma.
Ta küsis, kas oleksin nõus tulema appi renoveerima ühte korterit.
Öeldud, tehtud.
Kohe esimesest päevast teadsin, et selline töö on minu jaoks.
Hakkasin guugeldama, sest tahtsin minna õppima parketipanijaks.
Sjövdes pakuti intensiivset väljaõpet.
Selle kooli koridoris kõndis minust ükskord mööda üks poiss.
Ta oli kristlane ja kuulis,
kuidas Püha Vaim talle ütleb:
"Mine räägi Faisalile Jeesusest."
Ta peletas selle mõtte eemale, arvates, et oli kuulnud valesti.
Järgmine kord sama asi.
Seekord ta kuuletus ja tuli minuga juttu tegema.
"Hommikust, Faisal. Kuidas elu?"
Olin väga üllatunud. Mõtlesin, et mis toimub.
Siis ütles ta: "Kui sul on aega, võiks millalgi koos fikale minna."
Tollal sellist asja ei eksisteerinud.
Tüübid ei käinud koos fikal, see ei tulnud kõne allagi.
Pubis käidi küll, aga kohvikus mitte kunagi.
See tekitas veidraid tundeid. - Täpselt.
Fika-lauas hakkas ta minuga jagama oma tunnistust.
Lõpuks ta märkas, et ta ei jõua minuni.
Ta ütles: "Lähen käin korraks vetsus ära."
Seal ütles ta Jumalale:
"Ma tegin seda, mida sa palusid, aga midagi ei juhtunud.
Mis edasi?"
Püha Vaim vastas: "Sina oled oma osa teinud,
jäta ülejäänu minu hoolde. Ütle talle nii..."
Ta tuli välja naerusuisena ja sõidutas mind koju.
Kui olin lahkumas, andis ta mulle müksu vastu õlga.
"Faisal, tead mis? Järgmine kord, kui palvetad, alusta nõnda:
"Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel".
Palveta, nagu sul kombeks, aga lõpus ütle "aamen"."
Minu kui moslemi jaoks oli see vastuvõetamatu.
"Aga proovi vähemalt."
Kõndisin ringiratast oma toas.
Minu sees käis tohutu madin.
Mu mõtted läksid mu vanematele, sugulastele, kõigile tuttavatele.
Mida nad minust arvaksid, kui need sõnad ütleksin?
Tundsin ennast islami range pilgu all täieliku rotina.
"Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel," ütlesin ma.
Järsku kuulsin oma peas häält, mis meenutas kõuekõminat.
See oli selline...
Tundsin, kuidas mind tabas üleloomulik vägi.
See vägi oli tulvil armastust. Jumal ilmutas end.
Tema ligiolu tuli.
Nagu keeristorm, mis tuhises mu kehas ringi.
Kogesin mõõtmatut rahu, harmooniat, armastust.
See oli täielik vastand sellele,
mida tundsin, kui elasin moslemina.
Midagi hoopis uut.
Seejärel tundsin, kuidas miski minust lahkus.
Ma olin justkui kümme kilo kergem.
Ma oleks nagu kuulnud seda viuhti minemas.
Mingisugused kurjad jõud?
Kurjad jõud, kurjad vaimud...
Neil polnud enam kuskil olla.
See teine vägi tõrjus nad välja.
Pärast seda kogemust Jumalaga ohkasin sügavalt ja kergendatult.
Jumal ei olegi nii range. Ta on armastus.
LÕPUKÜSIMUSED
Nii, piimaga kohv. - Võimatu alt minna.
Mul on sinule saate lõpetuseks kolm küsimust, nagu igale külalisele.
Kui saaksid ajas tagasi rännata ja endale nõu anda,
mida sa noorele Fajele ütleksid?
Ütleksin talle, et ta ei oleks nii naiivne.
Olin heausklik ja usaldasin inimesi.
See tekitas lõpuks suurt pettumust.
See viiski sind allamäge. - See oli üks põhjustest.
Sellist nõu annaksin kindlasti.
Teine küsimus.
Kui sinu elu pimedatel hetkedel tuleb keegi, kes tahab head,
siis kuidas peaks ta sulle lähenema?
Ta peaks tegema seda austusega.
Ta peaks suhtuma austavalt minu usku.
Just seda ütleksin neile, kes lähevad inimese juurde,
kes on koost lagunemas.
Ole mõistev, kasuta tarkust.
Ära ütle, et sinul on õigus ja temal pole.
Kõige viimaseks,
kui teisel pool ekraani on praegu keegi,
kes tunneb end sinu loos ära,
siis mida sa talle ütleksid?
Seda sama, mis on ka mind aidanud.
Otsi Jumalat siira ja alandliku südamega.
Otsi Teda päriselt.
"Jumal, kui Sa oled olemas, siis näita ennast mulle."
Ma olen täiesti kindel, et kui sa oled siiras ja alandlik,
siis Ta ilmutab end sulle ühel või teisel moel.
Mis sa arvad, kui palvetaksime ühel meelel,
et murda see vägi, mis hoiab inimesi meelemürkide haardes?
Muidugi.
Aitäh, et Sa oled praegu siin.
Ma tänan Sind selle saate ja kõigi vaatajate eest.
Sina näed nende südamesse ja tead, kes neist on sõltuvuse vangid.
Ma tänan, et Sa tuled iga üksiku üle, kes on sõltuvuse ori.
Aitäh, et Sa täidad nad oma armastusega.
Sa teed nende elu uueks, tervendad seestpoolt väljapoole.
Sinule pole miski võimatu, Sa tõestad seda üha uuesti ja uuesti.
Aitäh, et Sa kuuled palveid ja teed imesid.
Sulle pole miski võimatu.
Te saite kuulda, kuidas Jumal on teinud minuga imepärast tööd.
Ta tahab teha sama ka teiega. Palvetame.
Jeesus, ma olen siin.
Võtan Sinu vastu oma Issandaks ja Päästjaks.
Andesta mulle mu patud.
Juhata mind sellele teele, mida Sa tahad, et ma käiksin.
Annan Sulle terve oma elu
ja tänan Sind, et Sa andsid minu eest oma elu.
Aamen.
Teile, kes te palvetasite seda esimest korda:
aitäh ja tere tulemast perekonda.
Selle lihtsa palvega saab sinu elus alguse sootuks uus peatükk.
Nüüd on aeg õppida Jumalat lähemalt tundma.
Kui sul ei ole veel Piiblit,
siis külasta aadressi himlentv7.se/jesus.
Järgmine nädal sõidame juba uue külalise seltsis.
Nägemist!
Tõlge: Karin Reisko