Head, pahad ja pühad
Maa on nii kaunis Sleesia hümn
Lääne-Helsingi Filharmoonia kammer- koor, dirigeerib Riitta Poutanen
Neil päevil sündis, et keiser Augustus andis käsu kirjutada üles
Küreenius oli Süüria maavalitseja. Ja kõik läksid ennast kirja panema
üles Juudamaale Taaveti linna, mida hüütakse Petlemmaks,
sest ta oli Taaveti soost ja pärus- maalt, et lasta end üles kirjutada
koos Maarjaga, oma kihlatuga, kes oli lapseootel. Aga nende sealoleku
aegu said päevad täis ja Maarja pidi sünnitama. Ta tõi ilmale oma
esimese poja ning mähkis ta mähkme- tesse ja asetas sõime, sest nende
jaoks polnud majas kohta. Karjased olid seal paigus õitsil ja valvasid
öösel oma karja. Issanda ingel sei- satas nende juures ja Issanda
kirkus säras nende ümber ja nad kartsid üliväga. Aga ingel ütles
neile: "Ärge kartke! Sest vaata, ma kuulutan teile suurt rõõmu,
mis saab osaks kogu rahvale, et teile on täna sündinud Taaveti
linnas Päästja, kes on Issand Kristus. Ja see on teile tunnus-
täheks: te leiate lapsukese mähitud ja sõimes magavat."
Äkitselt olid koos ingliga taevased väed Jumalat kiitmas:
"Au olgu Jumalale kõrges ja maa peal rahu, inimestest hea meel!"
Ja sündis, kui inglid olid nende juurest ära läinud taevasse, et
karjased ütlesid üksteisele: "Läki nüüd Petlemma, et näha saada seda,
mis on sündinud, mis Issand on tea- tanud meile!" Ja nad läksid rutates
ja leidsid Maarja ja Joosepi ja lapsukese, kes magas sõimes.
Aga nähes teda teatasid nad sõnu- mist, mis neile oli räägitud selle
lapse kohta. Kõik, kes kuulsid, panid seda imeks, mida karjased
olid neile kõnelnud. Ent Maarja jättis kõik need lood meelde,
mõtiskledes nende üle oma südames. Karjased pöördusid tagasi,
ülistades ja kiites Jumalat kõige eest, mis nad olid kuulnud ja
näinud. Kõik oli olnud nii, nagu neile oli räägitud.
Neil päevil sündis, et keiser Augustus andis käsu kirjutada üles
kogu riigi rahvas. Seal oli Joosep, kes oli kihlunud Maarjaga.
Maarja oli lapseootel, kuid nad pidid minema, sest nad olid Juuda
suguharust. Nad pidid minema pikale reisile eesliga.
See reis kestis mõndagi päeva ja oli kindlasti raske, kui mõelda, et
lapse sünd oli juba kätte jõudmas.
Igal juhul, Joosep ja Maarja läksid reisile ja kui nad tulid Petlemma
sellesse väikesesse linna, seal ei olnud neile öömaja. Nad pidid
minema nii-öeldud karjakaitsmesse, ja ööbima seal.
Juhtuski nii, et sünnitamise aeg saabus kätte
ja Maria sünnitas poeglapse, kes sai nimeks Jeesus. Maarja mähkis ta
mähkmetesse ja pani sõime. Samal ajal karjamaal oli karjaseid,
Kõikjal oli väga pime ja ühtäkki, kui karjased olid kas puhkamas või
oma lõkete ääres istumas, seda ma ei tea, aga tean, mis Piibel ütleb,
et ühtäkki ilmus suur Issanda kir- kus, mis valgustas kogu ümruskonna.
Inglid ilmusid karjaste ümber ja ilmutasid neile sõnumit:
"Ärge kartke, sest teile on sündi- nud Päästja, Jeesus Issand!
Te leiate ta mähitud ja sõimes magamas.
Tema päästab oma rahva nende pattudest.
Inglite edastatud rõõmusõnum äratas huvitava usu karjaste südametes.
Lähme õige vaatama, mis Issand mei- le ilmutas, tahame näha isiklikult
seda imelist last, kellest meile on ilmutatud.
Ja nii nad läksid ja leidsid lapse sõimest mähituna magavat.
Karjased kõnelesid Maarjale, mida inglid olid neile rääkinud.
Maarja kuulas neid ja jättis kõik need lood meelde ja mõtiskles
nende üle oma südames, et mida need peaksid tähendama.
Kui karjased olid kummardades palvetanud, tänanud ja kes teab,
õnnistanud seda last, nad lähevad töö juurde tagasi,
kiites ja ülistades Jumalat.
Nendel Jõuludel saame karjastega sama õnnistust tunda.
Kui oleme valmis kohtuma Jeesusega, kes sündis lapseks, Ta suri
täiskasvanuna Golgata ristil ja lepitas meid Jumalaga.
Sõnum kehtib - uskudes Jeesusesse, saame patud andeks.
Pärast surma, tõusis kolmandal päeval, läks Isa juurde taevasse
ja tänapäeval Ta on elav Jumal.
Tänapäeval Jeesus Kristuse leiab sealt kus on südameid, mis
otsivad elumuutust, janunevad pattude andekssaamist.
Nad võivad seda tunda, kahetsedes, palvetades:
Isa, anna minu patud andeks.
Ja see juhtub sinule, nii nagu inglid seda kuulutasid.
See toimib ka nendel Jõuludel, nende südametes, kes Jeesust
südamesse igatsevad.
Tema toob muutuse. Õnnistatud Jõule!
Meil on täna rõõm kohtuda
Orvokki Ahoneniga, tere tulemast!
Oled pärit Saarijärvelt?
Jah. Olen usklikust perest.
Tulin usule 12-aastaselt. Kodus palvetati põlvili, see oli tähtis.
Oli külm. Siiski need on mälu- lahtrisse hea mälestusena jäänud.
Issand on sind mitmekülgselt saatnud - misjonitööl Etioopias
ja pikalt Thaimaal.
Räägi Jumala juhatusest sinu elus.
Kodus majutasime misjonäre - sellest sain inspiratsiooni.
Nad jutustasid huvitavaid lugusid omast maast. Naismisjonäride
isiksused kõnetasid mind väikese lapsena. Nad olid andunud, nii
Jumala armu täis, et nad olid valmis ükskõik milleks.
Näiteks Eeva Rinne - väike, aldis Jumala tööle, see kõnetas.
Alla 20 aastasena konverentsil Toimi Yrjölä kutsus noori esile.
Läksin, lubasin elu Jumalale - lisasin - minust pole millekski.
Mõtlesin, et naismisjonär peab olema superinimene.
Näiteks Annikki Raatikainen tulistas madu silmade vahele.
Selleks minust pole - patsidega, arglik tüdruk.
Jeesus nägi ja kiitis heaks minu südame armastuse Tema vastu.
Pärast abihoidja koolitust läksin keelekooli Inglismaale, seal
õppisin ämmaemandaks. Kõik juhtis misjonitööle.
1960-ndate lõpus läksin tööle Rovaniemele, kuulsin et
Etioopiasse vajatakse ämmaemandat ja med.õde.
Etioopiasse ei lastud misjonäre, ameti varjus sinna pääses.
See on minu koht - tuli nagu välk selgest taevast - on aeg minna.
Jumal oli rääkinud minemisest - ütlesin, et saatku keegi teine,
mina teen kõike muud.
Jumal ütles, et nüüd on minu aeg minna.
Suurepärane hetk oli, kui läksin. Jumala rõõm ja rahu täitis meele.
Kui inimene andub Jumalale, sellest tuleb rõõm.
Milline tunne oli Etioopiasse saabumisel?
Kartust ei olnud. Tundsin - see on maa, kuhu Jumal on mind saatnud.
Jumal annab imeliselt armastust nende inimeste suhtes, kelle
juurde Ta saadab.
See on üleloomulik armastus.
SP Etioopia Aino ja Kyösti Roinise töökaaslasena
alustasin kliinikus tööd järgmisel päeval pärast saabumist -
kümneid ja kümneid patsiente hoidsime.
Mäletan esimesi Jõule, näidendi harjutamist - Nasher tuli salaja
kuninga osa harjumama, sest ta perekond oli muhhameedi usku.
Kirikus olid elusad lambad. Vist söötsime nad nii täis, et nad
püsisid kogu näidendi aja vagusi.
1978 Etioopias olek lõppes?
See lõppes äkki, meilt küsimata. Tuli kommunistlik riigipööre.
Osa pidi lahkuma 24 tunni jooksul.
Soome naismisjonäridel oli õnn - meid ei vägistatud aga kogu
varandus jäi sinna. Ellu jäime. Kõik läksime teistesse maadesse.
Milline tunne oli, kui teid ära aeti, et misjon lõpeb?
Sellinegi tunne oli. Meie noortele oli ajuloputust tehtud.
Nad jooksid meie autodele järgi, karjusid:"Välja, valged koerad!"
See oli paha tunne.
Veelgi hullem oli kristlaste olukord - piinamised, vangla.
Elu ei ole alati kerge. Teekond jätkus, tulid Soome?
Palvetasime, et mida järgmisena - Aasia tundus aktuaalsena.
Läksin üksi Thaimaale aastal 1979. Polboth oli tapnud Kambotzha
rahvast 2 miljonit - neid oli 5 miljonit.
Olin esimesed kuud pagulslaagris, piiril, kuhu pagulased tulid.
Seal nägi hirmsaid asju.
Kas usk tundus lõppevat?
Usk Jumalasse mitte, küll aga usk inimesse.
Suur küsimärk oli - kuidas inimene võib teha nii ja veel oma rahvale.
Rõõmuhetked olid siis, kui nad hakkasid pagulaslaagrites toibuma.
Kaks nädalat olin telki mööda käinud. Andsin muna, 2tl vett,
jõujooki. Nad olid nii näljas, et oleksid surnud sellesse.
Pärast kahte nädalat kuulsin esimest korda lapse naeru.
Laps istus pappkastis ja teine vedas - ja ta naeris, nagu laps.
Siis mulle süttis lamp - tuleme sellest välja, Jumal on olemas.
Suured ärkamised toimusid. Oli Kambodzhas olnud misjonäre.
Laagri kirikus toimusid koosolekud. Mitmed korrad päevas palju
rahvast. Inimesi tuli usule, jagasime kirjandust.
Viie aasta jooksul misjonär polnud Kambotzhas näinud inimesi tulemas
Jeeuse juurde, kui neil nädalatel pagulaslaagris.
Häda vedas inimesi Jumala juurde.
Hea sõber! Sul on võimalus olla kaasatud viima evangeeliumi
imelist sõnumit! Helista.
Tõlge: Elo Lammi