HEAD, HALVAD JA PÜHAD
Täna uurime Vaimu vilju ja järgmisena on meil käsil "rõõm".
Rõõm on päriselt see, mida igaüks meist vajab ja igatseb.
Vaimulik rõõm on teistsugune. See on alguse saanud puhtast allikast.
Ja süda, mis on õiges suhtes Jumalaga,
võib võtta vastu igavest rõõmu. Kui mõelda Vaimu viljasid,
siis esimene vili on "rõõm" - päästerõõm ning rõõm,
mida kõikidel aegadel kõik Jumala pühad on kogenud.
Päästerõõmu võiks võrrelda esimese armastusega.
See armastus vallutab hinge ja südame. Mäletan, et kui usule tulin
ja andsin oma elu Jeesusele, siis see päästerõõm oli kirjeldamatu.
Ma mäletan, kui põlvitasin altarile
ja minu eest palvetati ning kuulutati mu patud andeks.
Kui ma sealt üles tõusin valdas mind kõikehoomav rõõm.
Mu süda rõõmutses, seda ei oska kirjeldada.
See ei ole lihtsalt naermine või rõõmsaks saades naeratamine.
Ei, vaid see on sügaval hinge sees ja pulbitseb sealt nii,
et tunnen nagu oleksin lõhki minemas.
See on päris arusaamatu. Ja nüüd - kui see rõõm
saaks jätkuda meie elus, siis annab see meile õnnistuse,
mille tõttu loobume vabatahtlikult patust.
Me ei taha enam pattu teha, sest patt rikub rõõmu ära
Mäletan, kui läksin Saalemi kogudusse
ja kogesin püsivat rõõmu. Istusin autosse ja lõpetasin
suitsetamise kohe. Tegi sigareti käte vahel katki.
Viskasin selle ära ja ma pole enam kunagi suitsetanud.
Välgumihklit ei oleks olnud vaja minema visata,
kuid mäletan, et seegi läks... Viskasin selle minema,
sest ma ei tahtnud enam mingil viisil patuga seotud olla.
See oli nii võimas kogemus. Ja see kogemus on säilinud
ka tänapäevani, kuigi usus olen olnud varsti juba 30 aastat.
See on säilinud ehk siis sama rõõm on hinges ja südames.
See ei kao, kui suhe Jeesusega on korras.
Tänu Jumalale.
Päästerõõm tuleb meie ellu sellest,
kui teame ja teadvustame endale, et meie patud on andeks antud.
Nii ainulaadselt. Kui mõelda, kust tuleb see õnnetunne,
siis mäletan, et olin nii õnnelik, kui tõusin altarilt ja kui Jumala Vaim
puudutas mind.
Õnnetunne tuli sellest, et saame vabaks koormatest.
Kõige hullem piinaja, mis inimesel võib olla,
on patutunnetus. Aastate jooksul olen mitmeid kordi
kuulnud inimeste tunnistusi ja üks neist oli selline,
et ühte meest hakkas keset ööd patutunne piinama.
Süütunne ei lasknud magada.
Kuna ta ei osanud midagi muud teha, siis läks ta preestri jutule.
Kuid preester ei osanud aidata, sest ta polnud ise usklik -
paljud preestrid pole usklikud ega uuestisündi kogenud.
Ja selline preester ei suuda aidata patutunnetuses inimest.
Preester saatis selle mehe politseijaoskonda üles tunnistama.
Küll siis abi tuleb, kui oma patud üles tunnistada ja katsu hakkama saada.
Mees tegigi seda ja läks politseijaoskonda,
et abi saada, sest see patuvalu oli nii väljakannatamatu,
et kui ta ei saa neid patte üles tunnistada, siis ta hävib
ega saa abi selleks eluks. Siis ta läks politseijaoskonda
ja tunnistas oma patte üles, kuid õnneks oli politseinik tark.
Politseinik sai kohe aru, et küsimus on mehe hingehädas.
Selle mehe hing on hädas ja sellele peab abi saama mujalt.
Nii läks see politseinik viima öösel seda meest
ühe vabakogudusse kuuluva jutlustaja juurde.
Jutlustaja tuli uksele ja politseinik tõi selle mehe sinna
ning sai kohe aru, milles oli asi.
Politseinik jättis mehe jutlustajaga. Mees läks elutuppa
ja andis oma elu Jeesusele ning tunnistas patud üles.
Ta patud olid andestatud ja mees sai vabaks sellest
väljakannatamatust koormast. Milline rõõm ja õnnetunne
tuli sellesse südamesse, tänu Jumalale! Ehk sa pead siis saama teadlikuks,
et sa oled patune ilma Jeesuse vere puhastuseta.
Inimene ei saa tulla Jumala juurde, kui ta ei kahetse patte
ega paranda meelt. Sellest pärineb see õnnetunne,
milles koorem võetakse südamelt. Tänu Jumalale! Igal inimesel
on seesmine igatsus südames - igatsus, et mind omaks võetaks
ja ma võin olla õnnelik siin elus ning elada head elu.
Kui inimene tuleb Jumala juurde ja see Jumala rõõm täidab südame,
siis täitub ta hing igatsusega.
ELU ON NII RASKE, KUIDAS SAAN SELLE ÜLE RÕÕMUSTADA?
Küsimus, mis tihti inimestel on: "Kuidas ma võin rõõmustada,
kui elu on nii raske?"
Mõtleme, et need raskused takistavad mul olemast rõõmus,
kuid see pole nii. Pane tähele, et raskused ei saa kunagi
rõõmu takistada vaid sa võid kogeda seda Jumalalt tulnud rõõmu
ja headust ka raskuste keskel. Piiblis on häid näiteid selle kohta.
Näiteks Paulus ja Siilas veetsid palju aega koos Jumalaga.
Nad palvetasid, paastusid ja olid Jumalaga lälhedases osaduses.
Apostlite teod 16:16 on kirjas: "Juhtus, et kui me läksime palvele,
tuli meile vastu tüdruk, kelle sees oli lausuja vaim
ning ta tõi oma isandatele palju kasu ennustamisega.
Tema tuli Paulusele ja meile järele, kisendas ning ütles: "Need inimesed
on kõige kõrgema Jumala sulased, kes teile kuulutavad õndsuse teed!"
Ja ta tegi seda mitu päeva. Paulusel oli seepärast meel haige
ja see vaevas teda, ta tajus, et selles inimeses on midagi võõrast.
See allikas, mis selles inimeses on, ei ole puhas ja see ei tule
Jumala allikast, vaid see tuleb pimeduse maailmast.
Piiblis on kirjas: "Ja seda ta tegi mitu päeva.
Aga Paulusel oli sellepärast meel haige, ta pöördus ümber
ja ütles vaimule: "Ma käsin sind Jeesuse Kristuse nimel
välja minna tema seest!" Ja vaim läks välja samal tunnil.
Nüüd, kui see tüdruk oli ennustamisega oma isandatele palju kasu toonud,
siis nüüd isandad nägid, et tulu lõppes.
Piiblist loeme, et nad võtsid Pauluse ja Siilase kinni
ning rahvaski tõusis nende vastu. Pealikud käskisid neilt rebida riided
ja peksta neid vitstega. "Ja kui nad olid neid palju peksnud,
viskasid nad nemad vanglasse ja käskisid vangi valvuril
neid hoolega valvata. Sellise karmi käsu saanud,
heitis ta nad kõige kindlamasse vanglahoonesse ja pani
nende jalad pakku." Pane tähele, seda olukorda: neid oli piitsutatud,
riided rebitud, väärkoheldud ja veel jalad paku külge seotud.
Nad ei saanud ravida enda haavu ega piitsahoope.
See polnud just väga meediv. Kuid Piiblis öeldakse:
"Aga keskööl palvetasid Paulus ja Siilas ning kiitsid lauldes Jumalat.
Ja vangid kuulsid neid " Ehk siis selles olukorras,
kus nad olid, hakkasid nad Jumalat kiitma, sest see vaim,
mis nendes oli, rõõmutses nendes. Seepärast Paulus ütles:
"Nad said kannatada Kristuse pärast." Ja nüüd, kui nad ülistasid
ja rõõmutsesid Issandas, tabas linna suur maavärin.
Piiblis on kirjas: "Siis äkki toimus suur maavärin,
nii et vanglahoone alused vabisesid ja kohe läksid kõik uksed lahti
ning kõikide köidikud tulid lahti!
Kui nüüd vanglavalvur unest ärkas ja nägi vangla uksed avatud olevat,
tõmbas ta mõõga ja tahtis end tappa, sest ta mõtles,
et vangid on ära jooksnud. Paulus hüüdis kõva häälega:
"Ära tee endale kurja - me oleme kõik siin!"
Siis ta küsis tuld, kargas sisse, heitis värisedes Pauluse ja Siilase
ette maha, tõi nad välja ning ütles:
"Isandad, mida ma pean tegema, et ma õndsaks saaksin?"
Aga nemad ütlesid: "Usu Issandasse Jeesusesse - siis saad õndsaks
sina ja su pere!" Ja nad kuulutasid temale Issanda sõna ja kõigile,
kes olid tema kojas. Tänu Jumalale! Halleluuja!
VAIMULIK RÕÕM SELLEST, KUI TEISED SAAVAD PÄÄSTETUD
Teine põhjus, mis toob rõõmu, on kui teised saavad päästetud.
Pane tähele, et pole suuremat rõõmu, kui keegi võtab Jeesuse vastu.
Ja see on ka põhjus, miks me nii innukalt kuulutame evangeeliumi
ning räägime inimestele Jeesusest.
Sest see sünnitab ülevoolava rõõmu - näha kedagi vabanemas patukoormatest.
Piiblis öeldakse nii, et Taevas on suur rõõm
ja inglid rõõmutsevad sellest, kui üks patune siin maa peal
parandab meelt. Ja seda rõõmu võime me usklikena kogeda
ka tänapäeval. Barnabas ja Paulus, kuulutades erinevates
paikades evangeeliumi, läksid apostlite juurde, Jeruusalemma.
Piibel ütleb, et nad rõõmustasid väga kogudusi, rääkides,
et paganad on pöördunud ja vastu võtnud Jeesuse.
Kogu kogudus rõõmutses selle üle, et paganad on võtnud vastu Jeesuse,
tänu Jumalale! Ja need inimesed, kes on kasvõi ühe inimese
Kristuse juurde juhatanud, teavad, millest ma räägin.
Proovi õige - hakka teadlikult palvetama kellegi pärast -
on see siis naaber või keegi, kelle saad oma südamele.
Palu Jumalat, et ta annaks su südamesse õige inimese,
kelle pärast hakata palvetama. Kui saad juhatada teda,
viies ta kogudusse ja Jeesuse juurde ning kui see inimene annab
oma elu Jeesusele, siis tunned, mis tunne on südames -
oi, kui hea tunne see on.
Seda tööd muidu ei jaksakski teha. See tundub üle mõistuse hea,
kui üks patune pöördub, tänu Jumalale! Hallelluja!
Ja just rõõm hingedevõitmisetööst on palju parem rõõm,
kui Jumala õnnistused isiklikult sulle.
Loomulikult tuleb ka sellest rõõm, kui Jumal meid õnnistab,
kui näeme, et palved saavad vastatud. Sellega toimub sama,
kuid suurem rõõm tuleb sellest, kui saad kellegi juhtida Jeesuseni.
See on küll võimas - tänu Jumalale!
Saates "Head, halvad ja pühad" on täna külaliseks Evelyn Hynynen.
Ta tuleb meile rääkima hingehoiu vajadusest.
Kogen, et tähtsaim asi minu elus on praegu eestpalve.
Tundub, et teen seda kogu aeg ja enamiku minu tööajast on palve.
Kogen, et see on tähtsaim. Esmalt peab palves saama kindluse,
et see asi on võidetud ja läbi palvetatud ning seejärel
saan paluda konkreetseid palveid.
Minu jaoks on see nagu, kuidas seda öelda - see,
et ma elan tuleb palvest.
Teine asi, mis on mulle loomulikult tähtis,
kust ma saan jõudu, on Piibli tõotused,
sest Jumal on öelnud, et Tema kirjutatud Sõnast
ei või midagi ära võtta. Piibel on täis tõotusi ja olen näinud,
kui olen palvetanud, lootes nendele tõotustele ja võtnud Jumalat
Tema Sõnast, öeldes, et Ta on nii öelnud ja Ta ei saa
eitada oma tõotusi. Jumal on andnud mulle
täiesti üleloomulikke vastuseid, sest Ta ei või kunagi
tagasi võtta oma lubadusi. Seoses rahu võõrastemajaga,
on mul iseendas selline tunne, et ma ei tea sellest asjast midagi.
Mul pole mingisugust tarkust, jõudu ega vaatenurka,
kuidas peaks edasi minema, kuid on olnud Jumala tõotused.
Olen kinni hakanud Jumala lubadustest ja palunud Teda: "Jumal, tule
ja vii ise edasi see, mille Sina oled alustanud ja mina olen öelnud:
"Jah, sa saad mind kasutada." Ja kuskilt on alati leidunud see tee,
mida mööda Jumal mind on juhtinud. Kogen, et just see on mulle
väga palju jõudu andnud. Siiamaani on Issand mind aidanud
ja miks Ta ei peaks mind siis edasi aitama?
Mõtle, kui palju ainuüksi Soomes on vaimuhaigeid,
kes kannatavad süütunde all ning kannavad südames
valusat lapsepõlve. Nad ei saa sellest lahti, kuigi nad tahaksid
sellest lahti saada. Nad tahavad pääseda vabaks
ja andeksandmisse, kuid ei pääse.
Kas on olemas mingi võimalus, et saaks sellest probleemist vabaks?
- On. Sest meil on üleloomulik ja kõikvõimas Jumal.
Olen oma töös näinud, et võimatutes olukordades,
kui inimene on valinud loota Jumala võimalustele, Piibli tõotustele
ja on neid võtnud tõsiselt siis olen näinud,
et Jumal on teinud tööd.
See polnudki inimlik ponnistus pääseda nendest probleemidest välja
ning üritada paraneda. Kui soostutakse olema Jumala laps,
kelle olukordi saab Jumal muuta, siis saab see ainuõigeks teeks.
Mida peaks tegema, mis on see algpunkt?
Kõik läheb liikvele sellest, et jätkuvalt, üha uuesti annad ennast
Jumala kätte ja kui tunned, et oled lootusetus olukorras.
Kuidas see juhtub?
Kui ma hakkasin "alla kukkuma"
lootusetusesse, siis palusin Jeesust end aidata.
Ma ise ei suuda, jaksa ega oska, aga näita mulle oma teed.
Alati, kui mu elus oli otsekui soo, mis mind alla vedas,
siis võtsin Piibli ja palusin, et Jumal annaks minule Sõna,
mis mind kannaks. Seda nõu annaksin ka teistele.
Piibel on täis tõde ja seal pole ühtki sõna, mis ei peaks paika
ja kõik see on mulle mõeldud. Kui lugeda sealt näiteks,
et niipalju on Jumal mind armastanud, et Ta andis oma Poja minu eest,
siis ma võtan selle vastu, mis Ta mulle lubanud on.
Kui võtan seda tõsiselt, siis hakkab Jumal mind kandma
ja see pole enam minu ega terapeudi üritus,
sest see pole võimalik inimesel vaid Jumalal on võimalik tervendada,
teha uueks ja luua uut, ka tundeelu alal.
Miks on see mõnedel inimestel raske Jumalat usaldada,
isegi, kui nad kogu aeg üritavad?
Enda ja paljude teiste kogemusest võin öelda,
et on teatud uhkus tulla toime mingil muul omal viisil,
kui saada täiesti sõltuvaks Jumalast. Pääseda sellest olukorrast enda
või mingi teraapia jõuga. Mõtlen sellega seda, et ei taheta
olla nii abitu ja väike ja nõrk, mis me peaksime olema,
et Jumal võiks uueks teha. Kuid mingi teraapiaga ei saa seda,
mida ainult Jumal võib teha. Tema teeb selle töö.
Sina, sõber, võid olla kaasas tootmas ja tegemas seda saadet.
Sa võid helistada ekraanil olevale numbrile: 060010077
Kõne maksab sulle 9 eurot ja 85 senti. Selle summaga oled kaasas
hingedevõitmisetöös nii Soomes, Eestis, Iisraelis kui Rootsis.
Ole õnnistatud!