Tervetuloa mukaan ohjelmaan! Olen Hannu Grönroos -
ja tänään puhun sinulle aiheesta Uskova ja lopunaika.
Tämä koko alue onkin aika mielenkiintoinen.
Kun katsomme Jumalan Sanasta tätä lopunaikaa, -
niin saamme nähdä varsinkin Ilmestyskirjan ilmoituksen mukaan, -
että se on koettelevaa aikaa ja sisältää myös luopumuksen ajan.
Tosi monet yksilöuskovat ja seura- kunnatkin joutuvat siihen tilaan, -
että heidän alussa saamansa elämä alkoi hiljalleen hiipua.
Sen myötä alkoi tulla elämään sellaista, -
joka ei ollut Jumalan ja Herran silmissä otollista.
Kiitos kuitenkin Jumalalle, että tänä päivänä meidän ei tarvitse -
ajautua tuollaiseen penseyteen tai luopumukseen, -
vaan edelleen Herra pitää omistaan huolta.
Vaikka maailmalla ja uskonnollisessa kentässä tapahtuisi mitä, -
meidän ei tarvitse olla sidottuja siihen, -
vaan Kristus pitää omistaan huolta. Hän on luvannut, -
että voitto seuraa elämäämme, ja me voittajina pääsemme perille.
Siksi Hän on antanut meille niin paljon lupauksia.
Paavali kirjoittaa Efeson srk:lle, joka oli yksi Vähä-Aasian srk:ista.
Hän mainitsee näin: -
Kun ihminen hengellisessä elämäs- sään ojentautuu Herran puoleen, -
niin myös Pyhä Henki valaisee asioita.
Kristus Sanansa kautta valaisee ja avaa silmiämme. Kiitos Jumalalle!
Uneliaisuus on hengellisesti erittäin vaarallista.
Se on tila, jossa myös perkeleeksi kutsuttu sielunvihollinen -
pyrkii koko ajan etsimään niitä kohteita, -
joiden elämässä tapahtuu valvomattomuus.
Pietari kirjoittaa siitä ja mainitsee kehoituksen sanan alussa: -
"Olkaa raittiit ja valvokaa."
Sitten hän viittaa sielunviholliseen sanoen: -
Eihän se perkele kilju, kun se tulee elämässämme eteen -
ja yrittää monella tavalla vietellä meitä, -
mutta se on kuin kiljuva jalopeura, joka kiertää etsien saalista.
Mutta kiitos Jumalalle, täällä sanotaan myös näin, -
että me olemme voittaneet tai jos tämän oikein tarkasti luen, -
Ilmestyskirjan 12. luvussa sanotaan: -
[hänet = kiljuvan jalopeuran]
Siis ne, jotka sydämessään haluavat seurata Herraa, -
haluavat palvella Häntä, kiinnittää katseensa Häneen, -
niin Raamatun mukaan he ovat voittaneet Karitsan veren kautta -
ja todistuksensa sanan kautta. Siis turvautumalla Karitsan vereen, -
Jeesuksen Kristuksen sovintovereen.
Se on se, joka puhdistaa meitä ja myös Jumalan Sana.
Se on meidän todistuksemme sana. Todistamme sen, -
mitä olemme saaneet kokea omassa elämässämme.
Sen tähden Paavali roomalaisille kirjoittaessaan mainitsee siitä, -
että sydämen uskolla tullaan vanhurskaaksi -
ja suun tunnustuksella pelastutaan.
Siinä tulee juuri tämä Jumalan Sana esille.
Se on se henkilökohtainen todistus, joka on kiinnitetty siihen, -
mitä Kristus on saanut aikaan meidän elämässämme.
Siis olemme voittaneet vihollisen. Halleluja!
Tuo Karitsan veri on todellisuutta tänäkin päivänä.
Uskon kautta se saa aikaan sen, -
mistä Hepr. 12 mainitsee: -
Te olette tulleet uuden liiton välimiehen ja vihmontaveren tykö.
Siis Jeesuksen veri vihmoo. Siihen meidät on muuten kutsuttukin.
Tällä matkalla, pölyisellä tiellä, -
jota kuljemme elämässämme kohden päämäärää, -
vaatteemme likaantuvat, pölyyntyvät, mutta vihmonta puhdistaa.
Eräs tuttavani kertoi kerran ajaneensa erään kylän raittia.
Molemmin puolin tietä oli paljon liikehuoneistoja.
Hän huomasi, että niissä oli aika paljon likaantuneita ikkunoita.
Sitten oli yksi täysin kirkkaan puhdas ikkuna.
Hän pysähtyi katsomaan, mikä oli tuo puhtaan ikkunan salaisuus.
Hän näki, että sen yläpuolella oli vesiputki ja siinä pieniä reikiä, -
joista vesi valui ja koko ajan puhdisti likaista ikkunaa, -
niin että se oli täysin kirkas.
Hyvä oli katsella sinne sisälle päin.
Tässä on pientä maallista kuvaa siitä, -
kuinka Jeesuksen veri vihmoo meitä koko ajan, kun matkamme etenee.
Meidän tulee kuitenkin olla myös avoimet tälle veren vihmonnalle.
Kiitos Jumalalle! Yksi tärkeimpiä asioita on, -
että ymmärrämme Jeesuksen Kristuksen ristintyön arvon.
Me korotamme sitä ja omistamme sen.
Raamattu sanoo, että jos tunnustamme syntimme, -
on hän uskollinen ja vanhurskas puhdistaen meidät kaikesta synnistä
Siis kaikesta vääryydestä ja kaikesta synnistä.
Kun viittasin Ilmestyskirjassa kirjoitettuihin seurakuntiin, -
niin niitä on 7 seurakuntaa.
Yksi asia on hyvä todeta tässä ihan näin.
Vaikka seurakunnat olivat syntyneet Jumalan Hengen vaikutuksesta -
ja elivät alussa hyvin voimakasta hengellistä elämää, -
niin tuli jakso, jolloin tapahtui luopumusta.
Eivät kaikki seurakunnan jäsenet luopuneet, -
mutta suureksi osaksi oli tullut luopumusta seurakuntien keskelle.
Vain muutamat pitivät vaatteistansa vaarin, kuten Raamattu sanoo.
Herra on totuudellinen ja osoitti heidän lankeemuksensa tilan, -
sokeutensa ja raadollisuutensa tilan.
Hän osoitti sen ja Hän myös tuomitsi sen.
Jumalan armossa on siis myös tämä toinen puoli.
Se osoittaa ihmisen lankeemuksen.
Siinä lankeemuksessa ei Jumalan armo pääse vaikuttamaan, -
mutta Herra osoittaa sen siksi, että voidaan tehdä parannusta.
Kun Hän puhui näille 7 seurakunnalle heidän lankeemuksestaan, -
niin jokaiselle seurakunnalle tuon sanoman päätteeksi tuli -
lohduttava sanoma. Sen nyt luen teille.
Efesolaiset saavat kuulla: -
Smyrnan seurakunnalle tuli sanoma: -
Sardeen seurakunnalle tuli: -
Sitten tulee Filadelfian seurakunnalle myös sanoma: -
Laodikealle: -
Loppukehoituksena on kaiken tämän jälkeen: -
Näin ystäväni, Jeesuksen nimessä -
ota vastaan täydellinen anteeksiantamus parannuksessa, -
jonka haluat tehdä. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare