Olet sydämellisesti tervetullut ohjelmaan!
Minä olen Hannu Grönroos ja tänään puhun sinulle aiheesta -
Rammasta kuninkaan pöytään.
Tämä otsikko liittyy erääseen mieheen, -
jonka nimi on Mefiboset.
Hän eli vuosituhansia sitten Israelissa.
Hän oli Saulin pojanpoika ja Joonatanin poika, -
siis kuningas Saulin pojanpoika.
Tämä nyt kertomani tilanne liittyy siihen, -
kun kuningas Saul ja hänen poikansa Joonatan kuolivat -
sodassa vihollisjoukkoja vastaan.
Kun viesti kiiri Saulin ja Joonatanin kotiin, -
jossa siihen aikaan eli 5-vuotias poika Mefiboset -
ja jossa häntä hoidettiin, niin he pelästyivät.
He pelästyivät siksi, että Saulin vainoama Daavid alkaa nyt kostaa -
Saulin jälkeläisille juuri tätä Saulin vainoamista.
Niinpä Mefibosetin hoitaja otti pojan mukaansa, -
ja he lähtivät pakoon. Kuinka sitten kävikään?
Mefiboset putosi aasin selästä, -
ja hänen molemmat jalkansa rampautuivat.
Hän sai siis tällaisen kohtalon. Hän rampautui jo pienenä poikana.
Kaikki ei kuitenkaan ollut tässä.
Daavid jossain vaiheessa herää ja alkaa kysellä, -
olisiko Saulin suvussa ketään, -
jolle hän voisi osoittaa Jumalan laupeutta.
Luetaan Jumalan Sanasta tämä kohta: -
Joonatan oli hänen kaikkein läheisin sydänystävänsä.
Hän oli juuri tämän Mefibosetin isä.
Daavid edelleen kyselee: -
Silloin Mefiboset sanoi: -
Sitten tämä loppuhuipentuma: Daavid ilmoitti Mefibosetille, -
että tämä saa aina aterioida Daavidin pöydässä.
Loppu tässä luvussa kuuluu näin: -
Ajattele! Millaisen armon saikaan kokea Mefiboset Daavidin taholta!
Kutsu hänen luokseen, paikka kuninkaan pöydässä.
Hän sai nauttia kaikesta, mitä muutkin kuninkaan pojat, -
tuon pöydän antimia.
Rakkaus, Jumalan laupeus Daavidin sydämestä välittyi Mefibosetiin.
Hän halusi asua Jerusalemissa, -
koska 'hän sai aina syödä kuninkaan pöydässä. -
Ja hän ontui kumpaakin jalkaansa'. Mitä tämä kertoo meille?
Olemme eräällä tavalla samanlaisia mefiboseteja. Me olemme rampoja.
Olemme monella tavalla vajavaisia, synnillisiä, raadollisia.
Löytyy tätä rampuutta yhden jos toisen elämästä.
Mitä kaikkea sen seurauksena olemme joutuneetkaan kokemaan!
Mefiboset asui syrjäkylällä - siellä, joka ei mitään ole, -
ehkä juuri siksi, että häntä halveksittiin, katsottiin pitkään.
Hänet oli erotettu pois normaalien ihmisten joukosta rampuuden takia.
Oli kuitenkin yksi, ja se oli kuningas Daavid, -
joka ei katsonut hänen rampuuteensa.
Daavid antoi hänelle kaiken sen perinnön, -
minkä olisi voinut itsellään pitää.
Hän antoi koko Saulin ja Joonatanin perinnön -
tälle rammalle Mefibosetille.
Voimme vain kuvitella, että itsensä koiranraadoksi kokeva mies -
saa yhtäkkiä kokea ylennyksen kuninkaan pöytään.
Rakas ystäväni, me uskoon tulleet -
olemme saaneet syntyä uudesti ylhäältä.
Mitä Raamattu sanoo tästä uudesta elämästä ja ihmisestä, -
joka on tullut uskoon ja on Jumalan oma? Hän on Jumalan lapsi.
Hänet on korotettu lapsen asemaan.
Hänet on korotettu myös kuninkaalliseen papistoon.
Se on vielä enemmän, kuin mitä Mefiboset sai kokea.
Mefiboset sai kokea armon ja anteeksiannon Daavidin sydämeltä.
Me olemme saaneet kokea armon ja anteeksiannon Jeesuksen sydämeltä.
Jumala armahtaa meitä Jeesuksen tähden.
Niin kuin Daavid armahti Joonatanin tähden, -
samalla tavalla me olemme saaneet armahduksen Jeesuksen tähden.
Kun kerran perillä olemme, niin saamme kiittää elävää Jumalaa siitä, -
mitä Hän meille lahjoitti.
Jo täällä ajassa saamme kiittää Herraa siitä, -
mitä Hän on meille antanut kutsues- saan meidät Kuninkaan pöytään.
Ehkä yksi konkreettinen esimerkki Kuninkaan pöydästä -
on ehtoollispöytä, Herran pöytä, jonka saamme kattaa -
ja josta saamme nauttia. Se ei ole ihmisen pöytä, vaan Herran pöytä.
Niin usein kuin nautimme ehtoollista, -
niin se samalla muistuttaa meitä siitä, -
että meidän edestämme on maksettu täysi hinta.
Me saamme myös periä sen kaiken, -
minkä kerran ihminen ja ihmissuku menetti lankeemuksen tähden.
Jumala antaa meille takaisin sen kaiken, -
mikä on tarkoitettu ihmiselle. Häntä Jumala on rakastanut niin, -
että antoi ainokaisen Poikansa, ettei yksikään, -
joka Häneen uskoo, hukkuisi, vaan perisi iankaikkisen elämän.
Tässä on tulevaisuutemme: Jumalan pöydässä.
Sinne tullaan etelästä, pohjoisesta, lännestä ja idästä, -
ja he aterioitsevat Jumalan pöydässä.
Jo täällä voidaan päästä hengellisesti siihen.
Toivon, että sinäkin olet jo tämän uskonratkaisun tehnyt.
Ellet ole, niin tänä hetkenä voit ristiä kätesi -
tai miten vain kääntyä Jumalan puoleen sanoen: -
Tässä olen. Tällainen rampa elämäni puolesta -
ja ehkä monien halveksima ja hyljeksimä.
Silti Sinun edessäsi, Herra, saan olla uusi luomus.
Herra, haluan ottaa Sinut vastaan, -
jotta saan kerran omistaa sen osan, jonka olet minulle tarkoittanut.
Jumalanpalvelijana minä tässä hetkessä julistan sinulle -
täydellistä anteeksiantamusta. Sinä, joka uudistusta kaipaat, -
niin Herra Jeesus Kristus sinutkin tahtoo uudistaa.
Niin pääset siihen ensirakkauteen, jossa kerran olet ollut ja elänyt.
Jeesuksen nimessä ja kalliissa veressä -
kaikki synnit on sovitettu ja Hänen nimessään myös anteeksiannettu.
Ole siunattu! Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare