Tervetuloa mukaan ohjelmaan!
Olen Hannu Grönroos ja nyt puhun sinulle aiheesta -
Kuninkaasta on minun lauluni - onnellinen mies.
Lähden Apostolien tekojen luvusta 25 liikkeelle -
muutaman jakeen kautta: -
Tässä oli Paavalin matkaan liittyvä tilanne.
Se oli hänen viimeinen matkansa Jerusalemista kohden Roomaa.
Siellä hänen elämänsä päivät päättyivät.
Tuolla matkalla tuli tällainen pysähdys.
Hän kohtasi kaksikin maaherraa, -
ja lisäksi hänet saatettiin kuningas Agripan -
ja hänen puolisonsa Berniken eteen.
Tuossa luin, että eräänä päivänä nämä tulivat suurella komeudella.
He siis tulivat suurella komeudella kohtaamaan Paavalia, -
joka oli ryvettyneessä asussa heidän edessään.
Pieni, vähäpätöinen Paavali ja Herodeksen pojanpoika Agrippa.
Siinä oli täydelliset vastakohdat ajallisesti silmällä katsottuna, -
mutta - suuri mutta. Siinä oli kaksi miestä: -
Paavali, joka eli ylionnellista elämää Kristuksen yhteydessä -
ja kuningas, jolla oli kaikki maallinen, -
mutta joka Jumalan silmissä oli köyhääkin köyhempi.
Nyt tämä Jumalan mies, -
Paavali saa todistaa kuninkaalle.
Se oli Jumalan johdatus. Ei ollut sattumaa, että Paavali vangittiin.
Se oli Jumalan johdatus, koska Herra tarkoitti, -
että pelastuksen sanoma saatetaan myös maaherrojen, kuninkaan -
ja myös lopulta keisari Neron kuultavaksi -
kuka on todellinen Kuningasten Kuningas, Herrain Herra.
Paavali todisti kertoessaan, -
miten hän on tullut uskoon, miten ylösnoussut Jeesus pelasti hänet, -
kun hän Damaskon tiellä kohtasi miehen, jota hän oli vainonnut -
ja jonka seuraajia hän oli vainonnut saattaen heitä vankilaan.
Nyt Paavali omasta puolestaan kertoo, -
miten hän oli kokenut Jeesuksen.
Hän mainitsee puheensa alussa - tai siinä kuvataan näin: -
Silloin Paavali ojensi kätensä ja lausui puolustuksekseen: -
Siis hän ojentaa kätensä kuningas Agripan edessä sanoen: -
"Pidän itseäni onnellisena."
Paavali koki, että hänen elämänsä on Kristus.
Kun hän tulevaisuudessa tästä ajasta lähtee, -
niin kuolemakin on voitto.
Hän saa näet omistaa lopullisesti sen päämäärän, -
jonka Herra oli hänellekin valmistanut.
Mikä valtava todistus kuningas Agripan edessä!
Hänhän eli vain 44 vuotta, -
mutta ennen kuolemaansa hän sai vielä kuulla, mikä on tärkeintä.
Emme tiedä, mitä todistus Paavalin sydämeltä Agripalle merkitsi, -
puhutteliko se häntä, paljonko Jumala ehkä pysäytti -
miehen sydäntä ja mieltä ajattelemaan näitä arvoja.
Ainakin hän sai kuulla kerran elämässään todellisen todistuksen -
ylösnousseesta Jeesuksesta Kristuksesta.
Kun kerran kaikki kuolleet tuomitaan, hänkin on siinä joukossa, -
joka saa kuulla, että hänellekin tämä sanoma välitettiin.
Kukaan ei voi sanoa, ettei saanut kuulla.
Jokainen saa kuulla tavalla tai toisella.
No, Paavali ei hävennyt todistusta. Älä sinäkään häpeä sitä todistusta, -
josta sydämesi tietää, että olet pelastettu.
Olet Jumalan lapsi. Rukoile, että voisit jollekin kertoa elämästä, -
joka sinulle on lahjoitettu.
Älä häpeä todistusta!
Sanoisin omasta elämäni jotakin.
En juurikaan ole puheissani TV:ssä tai radiossa kertonut -
elämästäni, uskoon tulostani, mutta ehkä liitän nyt tähän kokemani.
Synnyin kotiin, joka ei mitenkään edustanut elävää kristillisyyttä.
Edesmennyt äitini opetti minulle -
ja neljälle vanhemmalle veljelleni iltarukouksen, -
mutta kaikki muu hengellisyys ja kristillisyys jäi siihen.
Kuitenkin rukoilin tuota rukousta pienenä poikana, -
kunnes vuodet kuluivat, ja täytin 18 vuotta.
Elämässäni tähtäimenä oli näyttelijän ammatti.
Opiskelin Porissa ja samalla olin teatterissa iltanäyttelijänä -
ja myös kesäteatterissa. Juuri näissä vaiheissa -
Jumala johdatti erään nyt jo edesmenneen miehen elämääni, -
niin että hän toi tämän todistuksen Jeesuksesta minullekin.
Ihmettelin kaikkea hänen kerto- maansa. Se oli minulle ihan uutta.
En ollut törmännyt vastaavaan -
enkä ollut myöskään käynyt missään hengellisissä tilaisuuksissa.
Hän pyytää minua erääseen tilaisuuteen mukaan.
Se oli suuri telttakokous Porin kaupungissa.
Minä menin tuohon tilaisuuteen.
Ihmettelin istuessani teltan penkillä, mitä tämä on.
Kaunista laulua ja voimakasta todistusta Jeesuksesta -
ja Hänen todellisuudestaan.
Illan aikana Pyhä Henki teki sitä työtä, mistä Jeesus sanoi, -
kuinka Pyhä Henki vetää sisälle Jumalan valtakuntaan -
ja herättelee ihmisen tuntoa.
Niin minunkin sydämeeni syntyi tuona iltana -
tarve saada todistus siitä, että tämä kaikki, -
mistä he ovat laulaneet ja puhuneet on todellista, ei uskonnollisuutta.
Niinpä tuona iltana saarnamies, joka saarnasi, tuli luokseni -
kun aivan teltan perimmäisessä penkissä istuin.
Hän kysyi, olenko uskossa.
En osannut vastata siihen enempää. Hän pyysi tulemaan alttarille, -
niin hän rukoilee puolestani. Siellä alttarilla hän rukoili -
nuoren 18-vuotiaan miehen puolesta, nuorukaisen puolesta.
Kun minä olin polvillani teltta- penkin edessä, -
koin sisäisesti, että jotain sieltä lähti pois.
Sellaista, joka siihen asti oli aikaansaanut rauhattomuutta -
ja raskautta minun elämässäni.
Ihaninta oli kuulla, kun hän sanoo rukouksen lopuksi: -
"Nuori mies, kaikki sinun syntisi on annettu anteeksi -
Jeesuksen nimessä ja veressä." Alkoi uusi elämä Kristuksen kanssa.
Sitä on kestänyt jo yli 50 vuotta, ja olen tästä kaikesta kiitollinen.
Tiedätkö, että Jumala kutsuu myös sinua Jeesuksen luokse -
sisälle pelastukseen, anteeksiantamukseen.
Nyt, jos saan johdattaa sinut, joka haluat tulla Jeesuksen omaksi.
Johdatan sinua rukouksessa. Rukoile kanssani.
Rakas Jeesus, kiitos, että olet kaikki minunkin syntini sovittanut.
Kiitos, että saan uskoa siihen, -
että uskomalla sinuun saan kaikki syntini anteeksi.
Jeesuksen nimessä. Aamen.
Siunaan ja rohkaisen sinua käymään uskon tiellä eteenpäin. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare