Minu pettumus - minu arengu koht.
Tahan rääkida täna pettumusest; hävitavast pettumusest
ja sellest, kuidas Jumal kasutab seda sinu kinnitamiseks ja arendamiseks.
Pettumused on osa elust,
nii et erinevad inimesed erinevatelt elualadelt
kogevad iga nädal rõhuvat pettumustunnet.
Võib-olla sai sel nädalal kellelegi osaks nurisünnitus -
milline pettumus ja südamevalu!
Võib-olla su süda on kellegi tõttu murtud,
sest lootsid temaga ühist tulevikku, mida ei tulegi.
Võib-olla andis pank su laenutaotlusele eitava vastuse.
Võib-olla su maja ei läinudki müüki, kuigi tahtsid nii väga selle maha müüa
Võib-olla su usaldust kuritarvitatakse ikka ja jälle
ja sul on tunne, et sellest pole enam grammigi järgi.
See kõik valmistab pettumust.
Kuid üks, mis on kindel - pettumused ei tule Jumalalt.
Jah, Jumal määrab erinevaid asju, kuid ei valmista kunagi pettumust.
Meil on oluline seda teada.
Kui vaadata Piibli tekste heebrea ja kreeka keeles,
siis seal ei esinegi otseselt sellist sõna nagu pettumus.
Kuigi, mõisted häbi ja pettumus on omavahel tihedalt seotud.
Nii ütleb ka Paulus,
et ta pole pettunud Jeesuse Kristuse evangeeliumis,
sest selles peitub Jumala vägi päästeks.
Ma ei häbene Kristuse evangeeliumi ehk ma pole pettunud Jumala Sõnas,
sest ma tean, et selles peitub Jumala vägi
Tema eesmärkide ja tõotuste täitmiseks minu elus.
Roomlastele 5:3-5 ütleb aga Paulus ka järgmist:
"Aga mitte ainult sellest, vaid me kiitleme ka viletsusest,
teades, et viletsus toob kannatlikkuse, kannatlikkus läbikatsutuse,
läbikatsutus lootuse.
Aga lootus ei jäta häbisse,
sest Jumala armastus on välja valatud meie südamesse Püha Vaimu läbi,
kes meile on antud."
Pettumus.
See tähendab minna vastupidises suunas sellest,
mille Jumal on su jaoks valmis pannud.
Seetõttu tuleb ka pettumust näha sellena, mis ta on,
mõistes, et rasked hetked vajavad teatud kannatlikkust
ning kannatlikkus iseloomu treenimist,
mis kõik viivad lõpuks välja lootuseni, mis ei valmista pettumust.
Paulus räägib oma eesmärkidest 2 Timoteose 1:8-9,
samal ajal,kui ta ise on vangis.
Vangis olek võib olla ikka paras pettumus!
Ta ütleb 2 Timoteose 1:11,
et teda on seatud kuulutajaks, apostliks ja õpetajaks.
Ta räägib siin oma Jumalalt saadud eesmärgist,
olles ise samal ajal vanglas!
Salm 8: "Ära siis häbene tunnistamast meie Issandat ega mind, tema vangi,
vaid kannata koos minuga kurja evangeeliumi pärast Jumala väe abil,
kes on meid päästnud ja kutsunud püha kutsega,
mitte meie tegude järgi,
vaid omaenese kavatsuse ja armu järgi,
mis meile on antud Kristuses Jeesuses."
Päästnud, kutsunud, andnud eesmärgi ja armu,
et täita Jumalast seatud eesmärki.
Ära kunagi üllatu, kui näed,
kuidas pettumustunne püüab töötada Jumala eesmärkide vastu.
Jumala poolt määratu tähendab esmalt seda,
et sulle antakse esmalt nimi, seejärel positsioon
ja seejärel meelevald ehk autoriteet.
Nii et Jumal on andnud sulle oma nime.
Ta on andnud sulle ühe positsiooni või asja või koha,
mis on mõeldud just sinu jaoks.
Mis iganes see ka poleks.
Võib-olla ettevõtte omaniku koht.
Võib-olla ülistusjuhi,
pastori, jutlustaja, apostli, õpetaja või kellegi teise positsioon.
Võib-olla on sind määratud olema suurepärane ja jumalakartlik ema.
Võib-olla patuste sõber.
Võib-olla imeliselt külalislahke võõrustaja,
läbi mille muudad inimeste elusid.
Mis iganes see ka poleks - Jumal on määranud sulle oma koha
ja paljude sees see juba põletab sügaval nende südameis.
Teistel pole veel väga aimu, mis nende koht on,
kuid üks on kindel - see kõik on väga põnev,
sest see ühendab su elu põhjusega, miks sa siin maa peal üldse oled
ja ilmutab sulle Jumala eesmärki ja ülesannet su jaoks.
Sa pead uskuma, et Jumal on valinud sind.
Jumal valis ka Jeremija.
Jeremija 1:4-5 on öeldud:
"Mulle tuli Issanda sõna; ta ütles:
Enne kui ma sind emaihus valmistasin, tundsin ma sind,
ja enne kui sa emaüsast välja tulid, pühitsesin ma sinu:
ma panin su rahvastele prohvetiks.”
Jeremija oli Jumala poolt määratud olema prohvetiks rahvastele.
See nimi tuli Jumalalt, tema positsioon oli olla prohvet
ja tal oli meelevald kõigi rahvaste üle.
Pole kahtlustki, et Jeremija oli Jumala poolt määratud.
Nii et Jumal paneb su paika. Heas mõttes siis.
Kuid pettumus juhib sind Jumala poolt seatud paigast eemale.
Kuulsid sa?
Pettumuse eesmärk on juhtida sind kõrvale sellest,
kuhu Jumal tahab sind asetada.
Jeremija oli kutsutud olema prohvetiks rahvastele
ja kui kummaline see ka pole -
Jeremija püüdis end ise
sellest positsioonist koheselt kõrvaldada.
Peale seda, kui Jumal oli öelnud, et on kutsunud Jeremijat
ja tunneb teda juba ta emaüsast alates
ning on kutsunud ta olema rahvastele prohvetiks,
siis Jeremija 1:6 ütleb Jeremija:
Vaata, ma ei oska rääkida, sest ma olen noor.”
Ta püüdis end sellest positsioonist välja rääkida.
Peale seda, kui Jumal oli Moosese paika pannud,
ütles Mooses, et ta pole piisavalt pädev ja sõnaosav selleks.
Ka tema püüdis end sellest positsioonist välja rääkida.
Jumal ütles Giideonile, et too läheks välja jõus, mis tal on.
Giideon aga hakkas seletama,
kuidas ta on kõige väiksem, väetim ja nõrgem kogu klannis.
Ta väljendas täiega oma pettumust, öeldes Kohtumõistjate 6:13
Kui Issand on meiega, siis kus on kõik tema imeteod,
millest meie vanemad meile on jutustanud, öeldes:
Eks ole Issand meid Egiptusest ära toonud?
Aga nüüd on Issand meid maha jätnud!”
Ta ütles vaid ühes lauses: kui, kus, miks, aga.
On lausa hämmastav,
kuidas me püüame Jumala poolt määratud asjade osas
end neist välja nihverdada.
Jeremija oli noor mees, kelle Jumal kutsus olema prohvetiks,
kuid ta tundis, et ta ei suuda seda ja see käib tal üle jõu.
Ta tundis, et tal pole vajalikke omadusi
ja ta pole selleks valmis.
Ta tundis, et Jumal annab talle osa, milleks ta ei ole veel ehk valmis.
Jah, ta astus prohvetina välja,
kuid ta teenistustele ei tulnud palju rahvast
ja toolid olid tühjad.
Asjad ei läinud päris nii, nagu ta oli ette kujutanud.
Lisaks sellele tabas teda veel inimeste tagakius ja palju muid asju,
millest polnud tema ametisse määramisel juttugi.
Nii et ta maadles pettumusega,
mis püüdis kõrvaldada teda Jumala poolt määratud positsioonist.
Me peame nägema oma pettumusi sellistena, mis nad tegelikult on.
Jeremija 20:1-2
"Kui preester Pashur, Immeri poeg,
kes oli Issanda koja kõrgeim ülevaataja..."
See kõrgeim ülevaataja asus Jeremijat peagi taga kiusama.
Huvitaval kombel polnudki tegu mõne rivaalitseva sõduriga
kusagilt välismaa armeest.
Tegu oli Jumalakoja ülevaatajaga!
Vahel võivad pettumused tulla sealt, kust neid kõige vähem ootad.
Ka Jumalat teenides võivad inimesed sind alt vedada.
Seetõttu sa ei saagi panna oma usku ja lootust inimeste peale,
sest see võib alt vedada.
Loomulikult me armastame inimesi ja ka usaldame neid,
kuid see pole ainus koht, millele loota.
Sest kui on, oled raudselt avatud pettumustele.
Me peame panema oma usu ja lootuse elava Jumala peale,
kes annab meile rikkalikult asju, mida nautida.
Jeremija 20:1-2 on siis juttu Pashurist, kes oli Issanda koja ülevaataja
ja kes kuulis Jeremijat prohvetlikult kõnelemas.
"Siis lõi Pashur prohvet Jeremijat ja pani tema jalapakku,
mis oli Issanda koja juures Benjamini Ülaväravas."
Ehk siis siin olid ühelt poolt suur Jumala eesmärk
ja prohveti staatus kõigi rahvaste ees,
ning teisalt ahelais olek kusagil kõrgete väravate taga.
Koht, kus Jeremija sai alandatud paljude inimeste ees,
mistõttu võib vaid ette kujutada,
kuidas pettumus temas püüab võimust võtta.
1 ptk's sai ta kutse olla prohvetiks rahvastele,
20 ptk's aga on ta jalapakkudes ja kõigi alandada.
Jeremija 20:7-8
"Sa valmistasid mulle pettumuse, Issand,
ja ma olen pettunud;
sa oled minust tugevam ja võitsid.
Ma olen iga päev olnud naeruks, kõik pilkavad mind.
Sest iga kord, kui ma räägin, pean ma kisendama.
Ma hüüan: Vägivald ja rüüstamine!”
Sest Issanda sõna on saanud mulle igapäevaseks teotuseks ja pilkeks."
Jeremija valab täiega oma pettumuse Jumala ees välja.
"Ma teen seda kõike, sest Sa palusid mind.
Ma astusin sellesse teenistusse enne, kui tegelikult valmis olin.
Sa oled palju tugevam kui mina
ja teadsid täpselt, mille sisse mind mässid."
See on enam-vähem see meelsus või toon,
millega Jeremija end väljendab.
Tal on tunne, et kõik see, milleks Jumal teda kutsus,
oli vaid selleks, et valmistada talle pettumust.
Huvitav, milline pettumus püüab sind peatada,
heita kõik kõrvale,
või tõmbuda tagasi.
Iga väljakutse on võimaluseks saada üle pettumusest.
Iga väljakutse on meile võimaluseks saada üle oma pettumusest.
Jeremija oli nördinud ja pettunud ning pahane Jumala peale.
Jeremija 20:9 ütleb ta Jumala kohta:
"Ma ei taha enam mõelda tema peale ega rääkida tema nimel..."
Kuid vaadake nüüd - tema väljakutsest sai tema võimalus
ületada oma pettumus
ja ta hakkas rääkima Jumalast hoopis teisel moel.
"Siis oli mu südames nagu põletav tuli, suletud mu luudesse-liikmetesse.
Ma nägin vaeva, et seda taluda, aga ma ei suutnud."
See, mille Jumal oli pannud ta sisse oma plaanide kohaselt,
polnud röövitav selle pettumuse poolt.
Kuid Jeremija pidi jõudma selleni läbi selle, kui ütles,
et ei taha Jumalaga isegi rääkida;
ei taha Temast midagi teada ega Ta nimegi suhu võtta.
Alles siis ta tajus,
et Jumala sõna oli ta sees kui põletav tuli.
Me peame uskuma, et Jumal paneb meiegi südameisse
need asjad kui põletava leegi, mida pettumus tahab röövida.
Sest ma võin juba praegu öelda, et see on kui aamen kirikus,
et mil iganes sa usus välja astud -
asjade sisse, mille Jumal on su jaoks määranud,
on lausa hämmastav,
kui kiiresti sellele järgneb pea kohene pettumus.
Kui mina ja Bobbie otsustasime esimest korda usus välja astuda...
See oli 7-8 aastat peale mu Piiblikooli lõppu
ja me olime olnud abielus ehk 1-1,5 aastat.
Otsustasime, et hakkame jutlustama sõltumata sellest, et ei saa palka.
Bobbie oli 5-ndat kuud rase ja me olime ühel hommikul teel tööle,
kui korraga ümber nurga pöörates põrkasime kokku väikese Mazdaga.
Õnneks polnud see just suurem pauk, kuid Bobbiel polnud turvavöö kinni,
kuna sõitsime ju vaid ümber nurga,
nii et ta lendas peaga vastu esiklaasi.
Kiirabi tuli kohale
ning ta viidi esmaabi andmiseks lähedal olevasse majja.
Mu suurel autokolakal polnud häda midagi -
vaevu mõni kriim vaid näha.
Kuid see väike Mazda nägi välja nagu lõõtspill.
Kuna mul polnud tol ajal tublit assistenti,
polnud ma ka teadlik,
et mu autokindlustus oli nädal varem läbi saanud.
Nii et me astusime usus välja, et täita oma Jumalast antud eesmärki,
kuid nüüd korraga seisime silmitsi pettumusega,
millest ma ei näinud mingit väljapääsu.
Ma tean, et ka siin on täna inimesi, kes püüavad astuda välja
ja kuigi nad usuvad Taaveti sõnu, kes ütles,
et ta pole kordagi näinud õiget hüljatuna
või ta lapsi leiba kerjamas,
siis ometi kogevad paljud esimese asjana proovilepanekut.
Üht väljakutset, mida poleks osanud küll oodata.
Küsimus on: kas oleme juhitud pettumusest,
või Jumala poolt määratud plaanist?
Ära peatu, kui pettumused sind tabavad.
Olin ammu aega tagasi Lähis-Idas, Dubais,
lennates sealt vaid läbi.
Meie ees oli eskalaatoril üks naine,
kes eeldavasti tuli kusagilt, kus polnud eskalaatorit näinud.
Tegu oli pika eskalaatoriga ja tema taga oli veel palju inimesi.
Eskalaatori lõppu jõudes tegi ta vaid väikese sammu
ja jäi siis seisma.
Kuid kõik tema järel tulijad ei saanud jääda seisma,
sest eskalaator liikus ju edasi.
See on tõestisündinud lugu.
Nii et inimesed hakkasid üksteise otsa kukkuma,
otsekui suur kuhil ragbi väljakul.
Kotid lendasid laias kaares jne.
Kuid kogu loo moraal on see, et kui miski ka läbi saab - ära peatu!
Ära lase pettumustel röövida end ja valitseda enda üle selles osas,
mis Jumalal on varuks su jaoks.
Temal on parim su jaoks.
Parim on alles ootel!
Nii lihtne on lasta ajutistel pettumustel
sõita üle igavestest eesmärkidest.
Kuid see ongi see test:
mis on sinu sees midagi suuremat kui su pettumus?
Muidugi see oli kohutav!
Muidugi see oli ootamatu!
Kuid olgu siinkohal öeldud, et pettumused ei tule Jumalalt.
See kas tuleb sinu seest või väljaspoolt,
aga pea alati põrgust.
Kuid Jumal kasutab neidki olukordi, et arendada ja valmistada sind ette
Tema seatud eesmärkideks.
Jeesuse nimel.
Ta kasutab neid olukordi oma nime auks.
Usun siiralt, et Ta teeb seda.
Jeremija 20:11-12
"Aga Issand on minuga otsekui võimas kangelane;
seepärast komistavad mu jälitajad ega suuda midagi.
Nad jäävad suurde häbisse, sest neil ei ole tulemust.
See on igavene häbi, mida ei unustata.
Vägede Issand, kes sa katsud õige läbi,
kes sa näed neerusid ja südant,
Jeremija otsustab,
et ei lase pettumusel röövida oma rõõmu.
"Lase ajutisel pettumusel ehitada sinus vankumatut iseloomu."
Usun, et see on nii oluline.
Su pettumus on ajutine, isegi, kui see ei tundu ajutisena.
Kuid ära lase sel teha midagi enamat, kui rajada sinus midagi püsivat;
tugevdada sinu iseloomu.
Sest see nõuab ka jumalikku iseloomu,
et kanda välja kõik need õnnistused, mida Jumal tahab su ellu tuua.
Edu ei ehita kunagi iseloomu.
See hoopis paljastab su iseloomu,
kuid ei tee suurt palju selleks, et seda üles ehitada.
Küll aga võib pettumus meis midagi korda saata
ja see on ka see, millest Roomlastele 5 räägib.
Roomlastele 5:3-5
"Aga mitte ainult sellest, vaid me kiitleme ka viletsusest,
teades, et viletsus toob kannatlikkuse,
kannatlikkus läbikatsutuse,
läbikatsutus lootuse.
Aga lootus ei jäta häbisse,
sest Jumala armastus on välja valatud meie südamesse
Püha Vaimu läbi, kes meile on antud."
Kuula veelkord.
Hädad ja raskused ehitavad üles kannatlikkust.
Kannatlikkus aga ei lase pettumusel röövida sinult kõike Jumala plaanitut.
Nii et sul läheb vaja kannatlikkust ja püsivust, ükskõik, mis.
Pead otsustama, et see, mis põleb su sees,
on suurem, kui see pettumus, mis sind ründab.
Pead otsustama seada Jumal esikohale
ning lasta sel raskusel teha oma töö, kui see saab midagi teha.
Sest kui see arendab su kannatlikkust ja iseloomu,
ei valmista sulle enam miski pettumust,
kui astud Jumala seatud plaanide sisse.
See ei juhi sind enam kõrvale Jumala plaanidest.
Nii et lase sel pettumusel teha midagi enda sees.
See, et oleme olnud pastoriteks sellele kogudusele 31 aastat,
on tänu sellele,
et oleme teatud aegadel lihtsalt otsustanud olla kannatlikud.
Kui see kõik oleks vaid läinud kui lepse reega,
oleksin täna üsna ülbe inimene.
Oleksin üsna uhke inimene
ja annaks kõigile teada,
kuidas nemad ikka eksivad ja kuidas mina tean kõige paremini.
Kuid ma ei saa seda teha,
sest on olnud aegu,
kus olen pidanud täiega sõltuma Jumalast.
Kus olen pidanud kannatlikult uskuma, et Ta juhib mind millegi muu juurde.
Keset seda kõike on Jumal ehitanud üles mu iseloomu.
Kui olin noorem, olin ka kärsitum
ning mulle tundus, et miski ei toimu piisavalt kiiresti.
Kui oled 60-aastane, tundub 10 aastat vaid kui sähvatus.
Kui aga oled 20-aastane, tundub 7 aastat terve igavikuna.
Selleks kulus 7 aastat,
enne kui me abiellusime, Bobbie lapseootele jäi
ja me otsustasime usus välja astuda.
Ja siis korraga "Kõmaki!" ning meid tabas hävitav pettumus -
mu autol polnud kindlustust.
Kogu lugu aga lõppes sellega, et kindlustuse esindajad tulid kohale
ja otsustasid kindlustuse siiski välja maksta,
kuigi ma ei olnud kindlustuse eest maksnud.
Nii et kogu lugu võttis imelise pöörde.
Miks küll Jumala seatud asjad nii kaua aega võtavad
ja nende ootamine nii palju pettumusi kaasa toob?
Ma ei jõuaks neid kordi üles lugeda, kus Piibel räägib määratud aegadest.
Nii et igal ette määratud asjal on oma aeg.
Sel on oma aeg.
Habakuk 2:3 ütleb:
"Sest nägemus ootab küll oma aega,
aga ta ruttab lõpu poole ega peta."
Lõpu poole - see võtab aega.
Aga miks see võtab aega?
Sest kannatlikkus arendab iseloomu,
iseloom aga ootab ära Jumala tõotuste täitumise
ning lootus sellesse kõigesse ei valmista pettumust.
Aamen.
Lõpetuseks aga - mida tugevam mu iseloom,
seda enam saab Jumal mu ellu tuua.
Mida tugevam su iseloom, seda enam saab Jumal su ellu tuua.
Laskem Jumalal muuta end,
sest vastasel juhul ei kanna su iseloom
Jumala poolt antud rolli välja.
Me peame laskma Jumalal teha jätkuvalt tööd me sees.
Sa ütled: "Olen juba pikka aega pidanud kannatlik olema."
Loodetavasti oled selle aja jooksul õppinud midagi
ega ole pettunud oma pettumuste tõttu.
Sest kui lased Jumalal selle kõige läbi teha oma tööd,
oled ka enam kui valmis, kui Tema õnnistused sind tabavad.
Suudad sel juhul kõik Ta õnnistused välja kanda.
Mu viies mõte ongi see,
et kui Jumal hakkab oma õnnistusi ja plaane su elus esile tooma,
siis Ta ei piserda neid vaid törtsu jagu.
Piibel ütleb, et Tema armastus saab välja valatud.
See saab välja valatud.
Usun, et Jumal tahab teha sind viljakaks.
Ta ei taha, et oleksid viljatu Tema plaanide keskel,
vaid et elaksid täiega viljakat elu, Jeesuse nimel.
Johannese 15:16
"Teie ei ole valinud mind, vaid mina olen valinud teid
ja olen seadnud teid,
et te läheksite ja kannaksite vilja
ja et teie vili jääks."
Valinud ja seadnud meid milleks?
Et me kannaksime vilja
ja et see vili jääks.
"Mida te iganes Isalt palute, seda ta annab teile minu nimel."
Nägemus ootab küll oma aega,
kuid ma usun, et kui aeg on käes,
tahab Jumal õnnistada sind selliste õnnistustega,
mida Ta lausa valab välja su üle.
Kuula Roomlastele 5:3 Piibli laiendatud tõlkes:
"Palju enamat on tulekul.
Me jätkame Jumala kiitmist isegi siis, kui oleme raskustest sisse piiratud,
sest me teame,
et raskused arendavad meis kirglikku kannatlikkust.
See kannatlikkus aga toob meis esile vooruse, mis on kui karastatud teras
ja hoiab meid valvel kõige osas, mida Jumal järgmisena teeb.
Taoline ootus ja valvel olek ei jäta meid aga kunagi pika ninaga,
vaid hoopis vastupidi -
meil ei jagu piisavalt anumaid,
kuhu mahutada kõike, mida Jumal heldelt me ellu kallab,
tehes seda läbi oma Püha Vaimu."
Meil pole piisavalt anumaid.
See on nagu seal Vana Testamendi loos
ühest naisest ja õlist.
See on nagu see tõotus, mis kehtib kümnise maksjatele,
kus Jumal valab oma õnnistused välja sellisel moel,
et sa ei suuda neid ära mahutada.
Ta valab need välja Jeesuse nimel.
Nii et laskem Jumalal teha oma tööd,
et ehitada meis seda jumalikku kannatlikkust,
mis oleks kui karastud teras.
Et me võiks Jeremija kombel öelda: "See põletab mu sees nagu tuli."
Vaadates me koguduse peale on selge, et see on täiega ime.
Me alustasime ühes väikeses koolis, olles pannud nö anuma välja.
Meil olid vaid pühapäeva-õhtused teenistused,
kui siis mingi hetk pidime alustama ka hommikuste teenistustega.
Mul polnud aimugi, kuidas neid pidada, aga nii oli.
Peagi sai aga rahvast nii palju, et pidime suurema paiga otsima.
Selleks sai üks laohoone üle tee sellest hoonest siin.
Kuid seegi ei mahutanud meid enam ära,
nii et me jõudsime omadega Hillsi Keskuse konverentsikeskusesse.
Kuid peagi jäi seegi meile väikeseks
ja me alustasime ehitusega praeguse hoone kõrvalhoones.
See mahutas vaevu 1500 inimest
ja maja ümber looklesid pikad järjekorrad inimestest,
kes kõik tahtsid pääseda me teenistustele.
Nad lihtsalt ei mahtunud ära.
Siis kolisime siinsesse hoonesse, kus pingi vahed olid nii laiad,
et nende vahel oleks võinud vabalt bussiga sõita.
Püüdsime sellega luua täis saali tunnet.
Tänaseks on siinnegi paik täis
ja me pidime kesklinna rajama uue koguduse.
Nii et meil on nüüd 2 kogudust teineteisest 5 minuti kaugusel.
Selles aga ei piisanud, nii et me läksime Brisbane'sse,
kus Jumal hakkas liikuma ja midagi imelist sündis.
Tänaseks on meil Brisbanes mitmed kogudused.
Siis liikusime edasi Melbournei,
mille ida osas kinkis Jumal meile hoone
ja üks me "anum" oli jälle täis.
Ma võiks jäädagi sellest rääkima.
Meil on veel teisigi kogudusi Melbournes
ja täna ka juba Londonis, Kiievis, Moskvas,
Pariisis, Taanis, Stockholmis ja Saksamaal.
Ja kogu see lugu läheb vaid üha edasi ja edasi.
Me ei jõua piisavalt anumaid välja panna!
Las ma küsida su käest midagi.
Las ma küsida midagi.
On sellel teekonnal olnud ka mingeid pettumusi?
Lausa hävitavaid!
Lausa hävitavaid pettumusi.
Kuid Jumala plaanid on olnud neid väärt.
Mis iganes pettumusega sa ka praegu silmitsi ei seisaks -
see lihtsalt võtab aega.
"Nägemus ootab küll oma aega..."
Lase siis sel ajal saavutada seda, milleks Jumal on selle aja andnud
ja ära kunagi kaota lootust Jumala plaanide suhtes oma elus.
Sest seda pettumus just saavutada tahabki.
Et annaksid alla nagu Jeremija peaaegu andis, öeldes:
"Jumal, ma ei tea, miks sa mu üle niimoodi irvitad,
aga ma ei suuda seda enam kanda."
Isa, ma tulen pettumuste vastu,
mis iganes pettumustega ka inimesed silmitsi ei seisaks.
Võib-olla nad on pettunud oma suhetes ja isegi abielus.
Võib-olla kogevad nad pettumust oma laste või perega seoses.
Võib-olla on see seotud nende äri, töö või mõne muu elu osaga.
Kuid ma tänan Sind, Jeesus,
et Sa ehitad läbi pettumuste üles sellist kannatlikkust,
mis teeb oma töö me sees ja valmistab meid ette kõigeks,
mis sul on meie jaoks.
Issand, me usume,
et Sinu peale pandud lootus ei vea alt.
Me usume seda Jeesuse nimel.
Vaatame veel lõpetuseks Roomlastele 10:11,
mille kohta laiendatud piiblitõlge ütleb:
"Sest Pühakiri ütleb meile,
et mitte ükski, kes usub Kristusesse, ei pea iialgi pettuma."
Uskugem siis, et pettumused ei saa meilt röövida midagi sellest,
mis Jumal on meie jaoks valmis pannud.
Aamen?
Olge õnnistatud.
12 uhiuut laulu Hillsongi ülistuselt
Tellitav Hillsongi kodulehelt www.hillsong.com/worship
Usun, et see raamat aitab inimesi, sest see on aus.
Ta on mees, kelle elu on olnud täiega tunnistuseks
Jumala tööst tema elus.
Mu eesmärk on tuua inimestele lootust.
Usun siiralt, et kui teeme elus õigeid valikuid,
avab see meile uksi
ja laseb saada osa elu põnevast seiklusest.
RAAMAT "ELA, ARMASTA, JUHI"
Mul on nii hea meel, et vaatasite meid.
Oleme Bobbiega nii õnnistatud inimeste tõttu,
kes on osa meie maailmast.
Ka teie, kes olete kaugete vahemaade taga,
aga võtate ikka aega, et meid vaadata.
See tähendab me jaoks palju.
Me palved on teiega ja me armastame teid.
Olge õnnistatud ja teadke, et parim on alles ootel!
Su nime pärast annan oma südame ja hinge
Mu elu kuulub Sulle kui elav kivi
Su auks annan oma südame ja hinge
Alistan kõik, et ehitada me kodu
Su nimi - mu kindel alus
Auhiilguse lootus kõigile
Su armastus püsib igavesti
Püha mägi, mis ei kõigu iial
Kogu maailm tervitab seda lootust
Las Su tahe sündida iga inimese südames
Tere tulemast koju, kogu loodu
See lootus on meie, las Su riik tulla
Tõlge: Anne-Ly Raukas