HILLSONG TV Kosketa taivasta 1/2
Isä, kiitos siitä käsittämättömästä paradoksista, -
että kun polvemme lyövät maahan, kosketamme taivasta.
Auta meitä ymmärtämään ylösalainen ajatus ylöspäin putoamisesta.
Herra, rukoilen, ettemme tavoittelisi tähtiä -
vaan tuntisimme sen voiman, kun pitää vakaasti kiinni siitä, -
mitä olet meille tarkoittanut maan päällä niin kuin on jo taivaassa.
Kiitos siitä. Aamen.
Iloitsen siitä, että katsot tätä, missä sitten oletkin maailmassa.
On ihanaa saada twiittejä -
mitä oudoimmista maailman kolkista.
Ihanaa elää juuri tänä aikana.
Kerran saarnasin 45 ihmiselle pienessä koulussa.
Ken tietää, kuka tätä katsoo? Ihanaa!
"Kosketa taivasta". Se on puheeni otsikko.
Jaak. 1 on täynnä jumalallista viisautta.
Aloitetaan jakeesta Jaak. 1:5. Siinä puhutaan kaikille: -
"Mutta jos joltakin teistä puuttuu viisautta..."
Jokaiselle tekisi hyvää saada lisää viisautta.
Sananlaskuissa Salomo piti viisautta kaikkein tärkeimpänä asiana.
"...jos joltakin teistä puuttuu viisautta, anokoon sitä Jumalalta, -
joka antaa kaikille alttiisti ja soimaa- matta, niin se hänelle annetaan."
Se tarkoittaa vikaa löytämättä, tuomitsematta.
Jos pyydät Jumalalta viisautta, Hän ei muistuta kaikista vääristä teoistasi.
Hän antaa auliisti ja syyttämättä niille, jotka pyytävät.
"Se annetaan heille", Hän sanoo. Se on kaunista ja voimallista.
Jaakobin kirje on täynnä lupausta taivaan koskettamisesta.
Jaakob puhuu luvussa 1 elämän kruunusta.
Message-käännöksessä elämästä elämän päälle.
Hän sanoo, että saamme kypsyyttä -
ja eheyttä, eikä meiltä puutu mitään.
Olette siis valmiit kaikkeen, mitä Jumalalla on varattuna teille.
Jaak. 1:1 näyttää vilauksen Jaakobin omasta sydämestä ja hengestä -
ja hänen uskomattomasta viisaudestaan.
Kuunnelkaa: "Jaakob, Jumalan ja Herran -
Jeesuksen Kristuksen palvelija..." Se on kreikaksi kirjaimellisesti "orja".
Jumalasta käytetty sana viittaa Hänen suurimpaan ylivaltiuteensa -
ja Jeesuksesta käytetty sana -
Hänen suurimpaan herruuteensa ja ylivaltiuteensa.
Jaakob puhuu täydellisestä antautumisesta Jumalalle.
Sitten hän puhui 12 sukukunnalle, jotka asuvat hajallaan.
Hän puhui kaikille sen ajan uskoville koko silloin tunnetussa maailmassa, -
kahdelletoista hajalla asuvalle sukukunnalle.
Hän puhuu heille ja kuvailee itseään palvelijaksi.
Jaakobin aloitus on kiintoisa, -
sillä hän olisi voinut esitellä itsensä monilla muillakin titteleillä.
Ensinnäkin hän oli Jeesuksen pikkuveli.
Hän oli vanhin Jeesuksen pikkuveljistä.
Aina kun Raamatussa kerrotaan -
Marian ja Joosefin saamista Jeesuksen sisaruksista, -
Jaakob mainitaan joka kerta ensimmäisenä.
Hän ei siis ollut Jeesuksen isoveli, -
koska silloin Maria ei olisi ollut neitsyt.
Hän oli Jeesuksen pikkuveli, mutta vanhin pikkuveljistä.
Siihen aikaan Nasaretissa seitsemän lasta -
olisi tuskin saanut jokainen omaa huonetta.
Todennäköisemmin heillä oli yhteiset huoneet.
Jeesus lienee jakanut huoneen vanhimpien veljiensä kanssa.
Jaakob olisi siis voinut sanoa: "Olen Jeesuksen veli. Tunnetko Hänet?
Katso korttiani. Hän on veljeni. Jaoin huoneen Hänen kanssaan."
Hän olisi voinut aloittaa siitä, kelle hän oli sukua, mutta hän ei tehnyt niin.
Aluksi hän epäili Jeesusta, isoveljensä väitteitä, -
mutta sitten hän sai itse ilmestyksen Jeesuksesta, ja se muutti hänet.
Yhtäkkiä hän ei puhunut itsestään Jeesuksen veljenä vaan palvelijana.
"Kun polveni lyövät maahan, kosketan taivasta", -
lauletaan Hillsong Unitedin uudessa laulussa. Se on ihmeellinen paradoksi.
Sen lisäksi, että Jaakob oli Jeesuksen veli, hänestä tuli johtava pastori.
Hän oli Jerusalemin seurakunnan johtaja.
Jerusalemissa Jeesus kertoi seuraajilleen, -
että evankeliumi lähtisi Jerusalemista -
Juudeaan, Samariaan ja aina maan ääriin saakka.
Se oli kaikkein vaikutusvaltaisin seura- kunta Uuden testamentin aikaan -
sillä sieltä evankeliumi lähti eteenpäin.
Hän on pääpastori, Uuden testamentin seurakunnan päämajan johtaja.
Hän oli yksi seurakunnan pylväistä.
Miettikää, mikä kaikki olisi voinut riippua -
Jeesuksen vanhimmasta veljestä Jaakobista.
Kunnianarvoisa piispa, Jerusalemin seurakunnan pääpastori, -
seurakunnan pylväs.
Miettikää hänen vaikutusvaltaansa.
Hän ei kirjoittanut vain efesolaisille tai tessalonikalaisille -
vaan 12 sukukunnalle, jotka asuvat hajallaan, -
kaikille sen ajan uskoville, missä he tapasivatkaan.
Hän olisi voinut kiinnittää monta komeaa sulkaa hattuunsa.
Kirjeellään hänestä tuli osa maailman eniten myytyä kirjaa.
Jaakob oli siis iso tekijä.
Palvelija, palvelija, orja.
Hän olisi voinut kiinnittää monta komeaa sulkaa hattuunsa.
Oikeutus on maailman hengen mukaista.
Oikeutus on usko siihen, -
että ansaitsee luontaisesti jonkin etuoikeuden tai erityiskohtelun.
Kehuskelemme helposti.
Jaakob olisi voinut vedota sukupuuhunsa, muttei tehnyt niin.
Hän eli kuuliaisuutensa ja uskonsa mukaan.
Oikeutus on maailman hengen mukaista.
"Ansaitsin sen. Minulla on siihen oikeus. Hän on sukuani."
Siltä oikeutus kuulostaa. "Etkö sinä tiedä, kuka olen?"
Kerran poikani Joel oli lastenkokouksessa, -
ja ilmeisesti opettaja yritti ojentaa häntä. Joel oli sanonut: -
"Etkö tiedä, kuka olen?"
En usko kolmen lapseni omaksuneen oikeutuksen henkeä varttuessaan.
Vuosia sitten Colour-konferenssissa Bobbie haeskeli aina Beniä, -
koska tahtoi Benin tapaavan vieraat.
Mutta Ben toimi muiden kanssa vapaaehtoisena, kuten kuului.
Emme koskaan tahtoneet lastemme omaksuvan oikeutuksen henkeä, -
joka niin helposti omaksutaan.
Kerran olin vastannut kysymyksiin -
Hillsong-konferenssin iltapäivätilaisuudessa -
Sydneyn ison areenan sivuhallissa.
Minulla oli sen jälkeen kiire. Konfe- renssissa tapahtui koko ajan jotakin.
Joku pysäytti minut. Hänellä oli farkut ja paita auki, tavallinen tyyppi.
En tahtonut pysähtyä, mutta pysäh- dyin, koska en halunnut olla töykeä.
Hän puhui minulle johtajuudesta ja muusta jonkin aikaa.
Lopulta hän kertoi: "Olen tämän osavaltion apulaispoliisipäällikkö."
New South Walesin osavaltion poliisi on maailman suurimpia poliisivoimia.
Tarkistakaa vaikka itse.
Se sama mies on ollut jo vuosia osavaltion poliisipäällikkö.
Kiinnostavaa on se, että hän tuli tänne nöyryyden hengessä.
Hän ei leimannut itseään sillä, kuka oli. Se tuli ilmi keskustelun myötä.
Kiitos Herran, emme tuomitse toisia sen perusteella, keitä he ovat, -
sillä olisin muuten ajatellut, kuka mies luuli olevansa.
Olin vuosia sitten New Yorkissa Times Squarella sunnuntaiaamuna -
Bobbien kanssa tauolla. Silloin meillä ei ollut seurakuntaa siellä.
Törmäsin siellä Times Square -seurakuntaan.
David Wilkerson perusti aikanaan sen seurakunnan.
Hän kirjoitti kirjan Risti ja linkkuveitsi -
Jumalan toiminnasta New Yorkin jengien keskuudessa.
Se seurakunta herätti kiinnostukseni. Menin sisään ja toivoin, -
että pääsen taakse katsomaan, mitä tapahtui. Mutta minulle sanottiin: -
"Anteeksi, sir, sali on täynnä. Joudutte jäämään ulkopuolelle."
Egolleni tekee hyvää kokea asiat joskus toiselta puolen.
Se koettelee, elänkö oikeutuksen hengen mukaan.
Teki mieli sanoa: "Etkö tiedä, kuka olen?" Ei nainen tietenkään tiennyt -
eikä ehkä olisi piitannut, vaikka olisi tiennyt.
Mutta joku toinen nainen sanoi: "Pastori Brian."
"Hei, tahdoin vain tulla katsomaan." - "Eiköhän se käy. Mene vain sisään."
Menin saliin ja jäin seisomaan taakse käytävälle täynnä ihmetystä.
Näin David Wilkersonin lavalla ja katsoin, miten asiat hoituivat siellä.
Paikka oli tupaten täynnä. Olin siellä ehkä 15 sekuntia.
Toinen nainen taputti olalleni: "Sir, teidän täytyy poistua."
Kuin nöyrä Herran palvelija minä lähdin pois.
Kuvailemme helposti itseämme sillä, keitä olemme tai mitä teemme, -
tai yritämme kehuskella. Jäämme sen valtoihin, keitä olemme.
Kerron vitsin. Olen maailman kehnoin vitsailija.
Olen hauska joko spontaanisti tai en ollenkaan.
Mutta te rakastatte minua ja nauratte kuitenkin vitsilleni. Tässä tulee.
Mies soitti seurakuntaan ja tahtoi puhua pastorille.
Hän sanoi: "Saisinko puhua pääkarjulle?"
Vaihteenhoitaja sanoi: "Anteeksi nyt, mutta pastorimme on Jumalan mies.
Ei häntä saa kutsua karjuksi."
"Selvä. Olisin lahjoittanut seurakunnalle miljoona dollaria."
Nainen pohti hetken.
"Hetkinen. Katsotaan, löydänkö nyt vanhan Putte Possun."
Kuvailevat työnimikkeet ovat mahtavia.
Ensimmäisiä kysymyksiä tuttavuutta tehdessä on: "Mitä teet työksesi?"
Silloin tahtoo saada itsensä näyttämään paremmalta.
Niinpä kadunlakaisijasta tulee valtatieympäristöhygienisti.
Kuulostaa paljon paremmalta. Minusta se kuulostaa tosi upealta.
Meillä ei ole seurakunnassa pysäköintiohjaajia.
Meillä on ajoneuvojen asemoinnin avustajia.
He ovat niitä, keiden yli yritätte ajaa joka sunnuntai.
He ovat tärkeitä. He ovat ajoneuvojen asemoinnin avustajia.
Ei mitään vanhoja kunnon pysäköintiohjaajia.
Se on ihmisluonnon mukaista. Kehumme itseämme.
Valtakunnan tapa on päinvastainen.
Kuunnelkaa laulun sanoja. Se on mahtava laulu.
Sanat ovat voimalliset ja täynnä siunattua paradoksia.
Ensimmäinen säe: "Mikä onni lienee takana tähtien, -
häikäisevien korkeuksien tuolla puolen.
Kiipesin korkealle ja putosin kauas."
Puhutaan tähtien tavoittelusta ja siitä, miten korkeudet häikäisevät.
"Kiipesin korkealle ja putosin kauas, -
mutta löysin taivaan, kun rakkaus pyyhälsi alas."
Kuunnelkaa näitä sanoja: -
"Ylöspäin putosin..." Sitä voi pohtia pitkän aikaa.
"Ylöspäin putosin, henkeni kohosi korkeuksiin.
Kosketan taivasta, kun polveni lyövät maahan."
Jaakob oli kuulemma tunnettu polviensa kovettumista, -
sillä hän vietti niin paljon aikaa rukouksessa.
Jumala käytti Jaakobia suurena johtajana, -
joka kirjoitti koko tunnetun maailman seurakunnalle.
Hän oli seurakunnan pylväs. Hän oli vaikutusvaltainen ja tärkeä henkilö, -
joka ei ollut vain joku, joka oli löytänyt Jeesuksen Pelastajanaan.
Hän teki niin, mutta hän tunsi Jeesuksen läheisesti veljenään.
Hän on upea esimerkki jostakusta, joka kosketti taivasta, -
sillä hän tunsi maahan kolahtamisen voiman.
Rukoilen, että käsittäisimme sen dynamiikan, -
sillä järki ja tämä maailma kehottavat toimimaan juuri päinvastoin.
Moni asia aiheuttaa paljon hallaa, mitä tulee Jumalan tahdon etsimiseen, -
unelmaamme ja näkyymme. Tavoittelemme tähtiä -
ja päästämme irti voimasta pitää kiinni siitä, mihin Jumala on meidät laittanut.
Meidän ei pidä luulla Jumalan tahtoa kaukaiseksi: -
"Herra, mikä on tahtosi?" Pitäisi ymmärtää, että parasta -
on olla uskollinen juuri siinä, missä olemme nyt.
Siinä löytää parhaiten Jumalan tahdon ja tarkoituksen.
Jaakobista nähdään selvästi, -
että hän ymmärsi nöyryyden ja sen voiman ja tärkeyden.
Katsotaan vielä paria kohtaa luvusta Jaak. 1.
Ensimmäinen kohta on Jaak. 1:9―11, jossa puhutaan kahtiajaosta, -
alhaisten ja rikkaiden erosta: -
"Alhainen veli kerskatkoon ylhäisyydestään..."
Se on Jumalan sydämen tahto jokaiselle.
Hän tahtoo nostaa ja rakentaa sinua ja toteuttaa lupauksensa sinussa.
Hän tahtoo sinun koskettavan taivasta. Sitä Hän tahtoo.
Sanokaa kaikki: "Sitä Hän tahtoo."
Kuulinko kaikkien äänen? "Sitä Hän tahtoo!"
Jotkut ovat aivan liian aikuisia käyttäytyäkseen sillä tavalla.
Saarnaaminen on hauskaa. Jos ei olisi, miksi tekisin sitä?
Teillä ei välttämättä ole hauskaa, mutta minä nautin.
Se on hauskaa!
Jaak. 1:10―11:ssä kerrotaan, että aurinko kuivaa ruohon, -
ja sen kukka varisee. "...niin on rikaskin lakastuva retkillänsä."
"Alhainen veli kerskatkoon ylhäisyydestään, -
mutta rikas alhaisuudestaan..." (Jaak. 1:9―10.)
En usko, että Jumala tahtoo nöyryyttää rikkaita.
Hän tahtoo heidän ymmärtävän, että heidän kunniansa -
ei ole heidän rikkauksissaan vaan heidän nöyryydessään.
Amplified-käännöksessä sanotaan, että rikas katoaa, -
kun hänelle näytetään hänen inhimillinen heiveröisyytensä.
Jumala tahtoo, että pidämme aina mielessä heiveröisyytemme -
mutta omistaudumme samalla Jumalan voimalle, huolenpidolle -
ja lupauksille ja uskomme, että saamme koskettaa taivasta.
Jaakob ymmärsi pohjan, -
sillä hän puhui kovettunein polvin, että kunnia on nöyryydessä.
Mutta hän ymmärsi myös taivaan ja tähtien voiman.
Jaak. 1:16―17: "Älkää eksykö, rakkaat veljeni.
Jokainen hyvä anti ja jokainen täydellinen lahja tulee ylhäältä, -
valkeuksien Isältä, jonka tykönä ei ole muutosta, ei vaihteen varjoa."
Jumala on auringon, kuun ja tähtien Jumala, taivaan Jumala.
Hänessä ei ole muutosta, ei vaihteen varjoa. Hän on vakio elämässämme.
Mikään ei tule varjostamaan Jumalan lupausta tai tarkoitusta elämässämme.
Jaakob ymmärsi nöyryyden. Alhainen ylennetään, -
mutta rikkaan kunnia on hänen alhaisuudessaan.
Jos rikas tahtoo luottaa rikkauksiinsa ja pyrkimyksiinsä, -
hän kuihtuu kaikkien muiden lailla.
Pastorina tahdon nähdä ihmisten pääsevän -
Jumalan tarkoitukseen elämässään. En pitää heitä alas painettuina.
Silti Kirjoituksissa sanotaan toistuvasti näin, kuten Sananl. 11:28: -
"Joka rikkauteensa luottaa, se kukistuu, -
mutta vanhurskaat viheriöitsevät niinkuin lehvä." Kaunista!
Rikkauteensa luottava kukistuu mutta vanhurskaat viheriöitsevät.
Jumala tahtoo, että ihmiset Hänen huoneessaan kukoistavat.
Se on Jumalan tahto. Matt. 23:12: -
"Mutta joka itsensä ylentää, se alennetaan; -
ja joka itsensä alentaa, se ylennetään."
1. Piet. 5:6: "Nöyrtykää siis Jumalan väkevän käden alle, -
että hän ajallansa teidät korottaisi". Tahtooko Jumala pitää sinut pienenä?
Ei, Hän tahtoo korottaa sinut ja toteuttaa tarkoituksensa elämässäsi.
Pitää ymmärtää ylöspäin putoamisen voima ymmärtääkseen, -
ettei taivasta voi koskettaa tavoittelemalla tähtiä.
Jumala antoi Aabrahamille näyn tähdistä ja hiekasta.
1. Moos. 22:17―18: -
"Minä runsaasti siunaan sinua..." Aabraham saa koskettaa taivasta.
"...ja teen sinun jälkeläistesi luvun paljoksi kuin taivaan tähdet ja hiekka,-
joka on meren rannalla, ja sinun jälke- läisesi valtaavat vihollistensa portit.
Ja sinun siemenessäsi tulevat siuna- tuiksi kaikki kansakunnat maan päällä,
sentähden että olit minun äänelleni kuuliainen."
Jumala sanoo hänelle: "Katso taivasta, katso tähtiä."
Kuuntele vielä laulun sanoja: "Mikä onni lienee takana tähtien, -
häikäisevien korkeuksien tuolla puolen.
Kiipesin korkealle ja putosin kauas."
Katso tähtiä. Siellä näet Jumalan huolenpidon, lupauksen, -
uskollisuuden ja hedelmällisyyden.
Mutta katso hiekkaa.
Siinä toteutat nöyryyden, uhrin ja palvelijan tehtävän.
Se tapahtuu hiekassa.
1,5 vuotta olen vuodattanut sydäntäni kirjaan Live, Love, Lead.
Siinä on minusta ja johtajuudesta tarinoita, joita harva on kuullut ennen.
Rukoilen, että jokainen kirjan lukija löytää sen sivuilta -
raamatullisia totuuksia yhdistettynä arkisiin asioihin.
Rukoilen, että he heräisivät haaveilemaan suuria -
ja luottamaan Häneen, jolla on tulevaisuus käsissään.
"Live, Love, Lead" on saatavilla myös e- ja äänikirjana.
Seurakunta! Lauletaan yhdestä suusta.
Rakkaudesta profetoitiin, kun profeetat kertoivat -
Hänestä, joka oli tuleva
Taivas tuli keskellemme Sovitti sydämemme -
Sinulle, Jumalamme
Kun taivas ja maa kohtaavat - Nostakaa äänenne.
Pelastaja kaikkien tullut on
Hän herättää kuolleet eloon
Kaikki se on nimesi kunniaksi
Ylistetään!
Laulamme...
Hän tulee tuoden toivoa, Hänen pelastuksen viittansa -
meidät kotiin johtaa
Paraneminen siivissään Vapaus arvissaan
Tulee Hänen valtakuntansa
Kun taivas ja maa kohtaavat
Pelastaja kaikkien tullut on
Hän herättää kuolleet eloon
Kaikki se on nimesi kunniaksi
Se on nimesi kunniaksi, Jumala
Sinä annat minulle toivon Sinä annat kaiken
Oi, Herra
Lauletaan yhdessä.
Haavojensa kautta me paranemme Kuolemansa kautta me elämme
Jeesuksen nimessä...
Ei ole toista nimeä Ei ole toista nimeä
Jeesus Kristus, Jumalamme
Istuu korkeuksissa Hän voittamaton on
Vuoret kumartuvat, kun Häntä korotamme
Ei ole toista nimeä Ei ole toista nimeä
Jeesus Kristus, Jumalamme
Löydä toivo, -
kun kaikki maa kadotetulta näyttää
Katso -
ristin voittoa
Hänen voimansa -
on tallannut kuoleman ja haudan
Elämämme löytyy Hänen nimestään
Suurin nimi kaikista
Nostamme katseen: Kuningas on tullut
Maailman valkeus meitä kohti kurottaa
Ei ole toista nimeä Ei ole toista nimeä
Jeesus Kristus, Jumalamme
Istuu korkeuksissa Hän voittamaton on
Vuoret kumartuvat, kun Häntä korotamme
KONFERENSSIMME AJAA PAIKALLISSEURAKUNNAN ASIAA
TÄNÄ VUONNA
ME KOKOONNUMME
Konferenssimme puolustaa paikallisseurakuntaa kaikkialla.
Se varustaa uskovia, opetuslapsia, -
julistajia, opettajia ja koko seurakuntaa.
Pyrimme tuomaan paikalle parhaat raamatunopettajat, -
inspiroijat ja luovimmat uudistajat.
Puhun Jaakobista, Jeesuksen veljestä.
Hän oli Jerusalemin seurakunnan pastori, seurakunnan pylväs.
Jaakob kirjoitti kaikille silloin tunnetun maailman uskoville.
Mutta kirjeensä alkusanoissa kaikille uskoville hän ei aloittanut -
kertomalla kaikkia titteleitään, jotka hän kirjoittaisi ehkä ansioluetteloonsa.
Hän kuvailee itseään palvelijaksi, -
kirjaimellisesti Jumalan ja Jeesuksen Kristuksen orjaksi.
Hän lähti liikkeelle nöyryydestä. Siitä paikasta hänet korotettiin elämässä.
Uskon, että niin tapahtuu sinullekin.
Rohkaisen elämään sitoutuneena Jumalan lupauksiin -
unelmiesi suhteen, sen suhteen, mitä Hän on puhunut sydämellesi.
Älä koskaan päästä irti siitä karkeasta todellisuudesta -
että palvelet Jumalaa joka päivä.
Kiitos seurastasi. Ole siunattu!
Muista, että paras on vielä tulossa.
Suomennos: Maija Tuukkanen