HILLSONG TV Armon talo 2/2
Isä, kiitos siitä, mitä teet tiimissä, henkilökunnassa ja opistossamme.
Upeita tarinoita olisi vaikka kuinka.
Monet opiskelijat ympäri maailmaa ovat omistautuneet Sinulle.
Kiitos kunniasta olla osa sitä.
Siunatkoon tämä sanoma ihmisiä. Jeesuksen nimessä, aamen.
Kutsun päivän sanomaa nimellä "Armon talo".
Armon talot ovat seurakuntia ja elämää, joita rakennamme ja elämme.
Daavidin palatsia kuvailtiin armon taloksi sen takia, mitä Jumala teki.
Niin ainakin itse tulkitsen sen.
Sak. 12:10 on Paluu tulevaisuuteen -tyyppinen jae, -
koska se on messiaaninen.
Se on kirjoitettu ikään kuin Jeesus puhuisi siinä minä-muodossa.
"Ja minä vuodatan Daavidin [huoneen] päälle -
ja Jerusalemin asukasten päälle armon ja rukouksen hengen.
He katsovat minuun, jonka he ovat lävistäneet.
Ja he valittavat häntä, niinkuin valitetaan ainokaista, -
murehtivat häntä katkerasti, niinkuin murehditaan katkerasti esikoista."
Herra sanoi vuodattavansa Daavidin palatsin päälle armon hengen.
Siinä puhutaan itse asiassa armon ja rukouksen hengestä.
Minusta kohta maalaa kuvan Jumalan huoneesta paikkana, -
jossa Jumalan armo ja suvereniteetti törmäävät ihmisen haurauteen.
Se on armon ja parannuksenteon, armon ja anomisen paikka.
Se on voimallista.
Armon talossa meidän pitää kehittää tarkkaan unohdusta.
Seminaareja pidetään muistojen parantamiseksi, -
että unohtaisi itselle tapahtuneen pahan.
Mutta kun kyse on toisista, muiston tarvitsee unohtua.
Joillakuilla on aivan liian pitkä muisti toisten epäonnistumisista ja virheistä.
Armon talossa emme muistuta toisia heltymättömästi heidän synneistään.
Jos joku henkilökunnasta tekee virheen, -
ei sitä tuoda julkisesti esiin. Se olisi armotonta.
Uskon tosissaan, että yksi suuri avain johtajuuteen -
on hienotunteinen, valikoiva muisti, se että osaa unohtaa.
Muista hyvät asiat Jumalasta. Muista, mitä hyvää Hän tekee.
Muista hyvät asiat ihmisistä.
Muista hyvät asiat, jotka auttavat ihmisiä eteenpäin, -
mutta ole uskomattoman hyvä päättämään, että unohdat.
Vie se, mikä on aivan etualalla, kauas muistisi syövereihin.
Jos Jumala ei unohtaisi, missä me olisimme?
Niitä raamatunkohtia, ettei Jumala muista syntejämme, on monta.
Se on itse asiassa yksi VT:n teemoista.
Jes. 43:25: "Minä, minä pyyhin pois sinun rikkomuksesi itseni tähden, -
enkä sinun syntejäsi muista."
Jos Jumalalle kelpaa unohtaa, niin koska käsitämme Hänen armonsa, -
kelpuutetaan itsekin se, ettemme enää muista ihmisten syntejä.
Ps. 103:12: "Niin kaukana kuin itä on lännestä, -
niin kauas hän siirtää meistä rikkomuksemme."
Miika 7:19: "...Kaikki heidän syntinsä sinä heität meren syvyyteen."
Jumala toimii siten sen suhteen, joka katuu aidosti, -
ja joka tahtoo jättää menneen taakse ja jatkaa eteenpäin.
Sitä niittää mitä kylvää, on ikuinen periaate.
Käytännön tosiasia on se, että joskus ihmiset tekevät virheitä -
ja kantavat seuraukset. Muista aina Jumalan armo.
Silloin niistäkin selviää, ja Jumala vie lupauksiinsa.
Tärkeintä on se, että armon talossa ei pidetä ihmisten virheistä kiinni.
Niitä ei nosteta alati esiin eikä ihmisiä vainota niillä joka kerta, -
kun he yrittävät päästä eteenpäin.
Emme anna sen määrittää heitä jatkuvasti.
Se on lahja johtajuudessa. Joskus on helpompaa muistaa kuin unohtaa.
Sallinette minun sanoa, että jos en kykenisi unohtamaan, -
täällä ei olisi joitakuita tekemässä uskomattomia asioita Jumalalle.
Ja jos johtajistomme ja vanhimmis- tomme ei kykenisi unohtamaan -
oikeaan aikaan ― ei ennenaikaisesti ― ihmisiä ei eläisi sellaisella tasolla -
kuin he elävät, jos pitäisimme kiinni heidän rikkomuksistaan.
Armon talo on armon talo. Me annamme armoa.
Rakastamme ihmisiä. Tahdomme nähdä ihmisten elämän rakentuvan.
Emme tahdo nähdä niiden musertuvan.
Emme tahdo elää sillä tavalla.
Tarkasti kehitetty unohdus on tärkeä.
Minulla on ystävä, jonka kanssa en vietä kauheasti aikaa yhdestä syystä.
Hänellä on yksi suuri puute: hän ei kykene antamaan anteeksi.
Jos joku loukkaa häntä jotenkin, -
hän pyyhkii tämän pois elämästään lopullisesti.
Muistan kerran olleeni hänen seurassaan -
ja maininneeni vahingossa jonkun, jonka hän koki loukanneen häntä -
pahemman kerran henkilökohtaisesti.
Hän käveli heti pois, katosi paikalta. Hän ei voi antaa anteeksi.
Kuinka montaa ihmistä se satuttaa?
Yhtä.
Se satuttaa vain häntä itseään.
Sillä asenteella hän ei satuta ketään muuta kuin itseään.
Jos et voi antaa anteeksi, -
väheksyt täydellisesti Jumalan sinulle antamaa armoa.
Anteeksianto on elintärkeä osa armoa.
Jotkut, jotka olen tuntenut hyvin kauan -
ja jotka olivat seurakunnan jäseniä vuosia sitten, -
ottivat esimerkiksi eron vaimostaan ja lähtivät toisen naisen matkaan.
Heidän elämänsä on mennyt eteenpäin -
tavanomaiseen tapaan omine haasteineen.
Sitä kylvää, mitä niittää.
Mutta joskus heitä tulee takaisin seurakuntaan häpeillen.
He kulkevat pää painuksissa luullen, että kaikki tuomitsevat heidät.
Hullu juttu, mutta useimmat eivät edes tunne heitä eivätkä tuomitse heitä.
Armon talossa olemme iloisia, kun näemme heidät. Se on mahtavaa!
"Onpa ihanaa nähdä sinut täällä."
Mutta he tuntevat, että kaikki tuomitsevat heidät menneestä.
Mutta Jeesuksen ja Isä-Jumalan henki sanoo: "En muista syntejänne enää."
Meidän täytyy pitää yllä kohonnutta tietoisuutta armosta ja kykyä unohtaa.
Jos joku tiimistä tai henkilökunnasta tekee ison virheen -
ja pyytää aidosti ja nöyrästi anteeksi eikä jatka sen tekemistä -
― se olisi nimittäin turhauttavaa ― vaan pyytää aidosti anteeksi, -
silloin se asia on minusta pyyhitty pois hänen tililtään.
Mennään eteenpäin. Rukoilen, että seurakuntamme henki on sellainen.
Armon talossa on myös sydämen palo voimaannuttaa.
Armo on Jumalan mahdolliseksi tekevä voima.
Antelias henki tahtoo nähdä toisten rakentuvan, rohkaistuvan -
ja täyttävän potentiaalinsa. Rukoilen, että siunaisimme niin toisia.
Luin viimeksi jakeen Sak. 12:10, jossa sanotaan, -
että Jumala vuodattaa armonsa Daavidin huoneeseen, palatsiin.
Palatsissa on ihmisiä. Voisi sanoa moukkia, siis tavallisia ihmisiä.
On prinssit ja kuninkaalliset, ja on palatsin moukat.
Monesti seurakunta on samanlainen.
Jossakin päin maailmaa enemmän kuin muualla.
On papisto, eli pastorit ja palvelu- työntekijät, sekä seurakuntalaiset.
Papisto istuu korokkeella. Kuulostan kyyniseltä, mutta en ole kyyninen.
Ymmärtänette silti, mitä tarkoitan. Ne ryhmät eivät kohtaa.
Joskus pastoreilla on oikeutuksen henki.
Uskon toisten kunnioittamiseen. On tärkeää kunnioittaa niitä, -
jotka Jumala on asettanut johtajiksi elämässämme ja seurakunnassamme.
Mutta en halua kulkea oikeutuksen hengessä sivuuttaen vapaaehtoiset.
En tahdo olla sellainen johtaja. Tahdon henkeni sanovan: -
"En ole sinua parempi. Et ole minua huonompi."
Katsotaan samasta luvusta Sak. 12 -
aiempaa jaetta 8 (92-käännöksen mukaan jae 7).
Luvussa puhutaan Daavidin huoneesta ja Jumalan armosta, -
ehkä lopunajoista. Teologit saavat selvittää sen.
"Sinä päivänä Herra on kilpenä Jerusalemin asukkaiden ympärillä, -
ja silloin heikoinkin heistä on kuin Daavid, -
ja Daavidin suku heidän johdossaan on kuin Jumala, kuin Herran enkeli."
Sitä voi ihmetellä, mitä se tarkoittaa, että Daavidin suku on kuin Jumala.
Mutta kuvittele, armon talon henki on sellainen, -
että heikotkin ― kirjaimellisesti puhutaan kompastuvaisista ―
heikoistakin tulee yhtä mahtavia -
kuin voittamattomasta Daavidista. Se on armon talon henki.
Armon talossa johtaja tahtoo nostaa muita niin, -
että he tulevat samalla lailla siunatuiksi kuin hän on.
En tarkoita, että tekisit sitä, mitä minä teen, -
mutta jos Jumala on siunannut minua, tahdon sitä sinulle, -
olitpa miten heikko, kompastuvainen tai yksinäinen tahansa.
Armon talon johtajiston henki... Tahdon nostaa teidät tänne.
Sitten siitä, että Daavid on kuin Jumala.
En ole koskaan Jumala, ja jos joku luulee niin, hän pettyy nopeasti.
Mutta jos voisin saada armon suhteen samanlaisen hengen kuin Jumalalla, -
jos asenteeni toisia kohtaan olisi sellainen kuin Jumalalla...
Se on ainoa asenne, jota Jumala siunaa ja joka nostaa toisia.
Ollessanne opistossamme, tiimin ja henkilökunnan hengen -
ei ole tarkoitus olla sellainen, että vertailemme.
Minä olen tässä ja te siellä, ei. Tarkoitus on, että jos olen tässä -
ja te alempana, pyrin nostamaan teidät ylös. Se on asenteeni.
Jos Jumala on ylhäällä ja on siunannut minua, -
tahdon yrittää osoittaa samanlaista armoa teille, sen aikaa kun elän täällä.
Message-käännöksessä Sak. 12:7―8 kuuluu: "Minä, Jumala, -
asetan ennalleen Juudan perhekunnat, -
niin että Daavidin perheen ja Jerusalemin johtajien kunnia -
ei jätä varjoonsa Juudan tavallista kansaa.
Suurena päivänä huolehdin kaikista, jotka asuvat Jerusalemissa, -
niin että alhaisin ja heikoin on yhtä loistokas kuin Daavid -
ja Daavidin suku Jumalan kaltainen..." Meille Kristuksen kaltainen.
"...kuin Jumalan enkeli, joka johtaa kansaa."
Armon talo on mahtava, kun miettii, -
miten se voi nostaa ja voimaannuttaa toisia ihmisiä.
Heikkojen nostaminen... Armosta puhutaan 1. Piet. 4:10:ssä.
Sana "armo" tulee kreikan "lahjaa" tarkoittavasta sanasta "charis".
"Palvelkaa toisianne, kukin sillä armolahjalla, minkä on saanut..."
Lisäisin sanan "antakaa". Palveleminen ei tarkoita, -
että annat lahjasi minulle ja sinä omasi minulle.
"Mahtavaa, sinä annat lahjasi minulle, minä annan..." Ei.
Jumala on antanut meille armossaan lahjoja.
Jos Hän on antanut minulle lahjan, -
tahdon antaa siitä lahjasta kaikin voimin sinun elämääsi.
Kun asenne on sitoutunut voimaannut- tamaan toisia, talossa rohkaistaan, -
sillä mikään ei nosta toisen henkeä enemmän kuin rohkaisu.
Kaikki tarvitsevat rohkaisua. Rakastan sitä. Se saa minut kukoistamaan.
Ollaan armon talo, niin että rohkaisu on luonteellemme tyypillistä.
Väitetään: "Se on vain puhetta. Ei kukaan ole aito siellä."
Älä piittaa kielteisyydestä. Opettele elämään rohkaisussa.
Huomaat armon seuraavan sinua, jos suustasi, jos huuliltasi tulee armoa, -
Jeesuksen nimessä. Se tarkoittaa, että tahdot varustaa toisia.
Vanha evankelista sanoi vuosia sitten minulle: "Älä anna öljyäsi kellekään."
Se tarkoittaa, ettei pidä antaa voitelunsa salaisuuksia toisille.
Uskon, että totuus on päinvastainen.
Jos Jumala on siunannut meitä, varustetaan toisia, -
jotta he saavat samanlaisen asenteen.
Tahdomme olla rohkaiseva ja varustava talo.
Tahdomme rohkaista toisia. Armon talossa mentorointi on voimallista.
Mentoreista on hassuja käsityksiä. Jos pyytäisit minulta: -
"Olisitko mentorini tänä vuonna?" tarkoittaen, -
että käymme kahvilla kerran kuussa, mahdollisuudet ovat heikot.
Mutta jos tahdot elää niin, että saat armoa...
Ensinnäkin ne, joita ohjaan, eivät välttämättä ole lähellä minua.
He voivat asua 19 000 kilometrin päässä. He ovat päättäneet, -
että haluavat oppia. He hankkivat materiaalisi -
ja tulevat jokaiseen tilaisuuteesi, johon voivat.
Minulla on Skandinaviassa läheisempiä pastoriystäviä -
kuin naapurikaupunginosassa, koska heidän henkensä on sellainen, -
jota voi opettaa ja ohjata. Armon talossa janoaa sellaista.
Jokaisella on aina niitä, jotka ovat itseä pitemmällä.
En voi nostaa toista, ellen ole hänen edellään.
Jos yritän nostaa Duncania täällä alhaalla, en pysty siihen.
Voin yrittää, mutta hän on painava poika. Nouse ylös, Duncan.
Jos vedät minut alas, olet pulassa.
Jos olen täällä ylhäällä ja tahdon nostaa hänet ylös...
Siksi tarvitset elämääsi ihmisiä, jotka ovat edelläsi elämässä, -
sillä he voivat nostaa sinut ylös.
Armon talossa tarkoituksemme on nostaa toisia.
Armon talossa totuus ja armo ovat tasapainossa.
Jos painottaa pelkkää totuutta, vaadimme ja puolustamme oikeutta, -
vaan emme hyvässä hengessä. Pelkkä totuus on ankaraa.
Pelkkä armo on pehmeää ja heikkoa.
Se on pehmeää. Ei lempeää vaan säälittävää.
Raamatun mukaan armo ja totuus tapaavat toisensa.
Armon talossa tiedetään, miten ne tapaavat.
Ps. 85:10: "Armo ja totuus tapaavat toisensa täällä, -
vanhurskaus ja rauha antavat suuta toisillensa."
Ihmiset ovat usein ankarampia toisilleen kuin Jumala.
Raamattu ei sano niin vaan minä.
Armon talo osaa puolustaa totuutta, mutta antaa armon ja totuuden tavata.
Jos painotat pelkkää totuutta, vaadit väkisin oikeutta.
Olet armoton totuuden suhteen.
Oletko nähnyt ketään, joka puolustaa totuutta? Totuuden apologeettaa?
Mutta hän on ankara.
Kun armo ja totuus tapaavat toisensa, henki on aivan toisenlainen.
Puolustat sitä, mikä on oikeuden- mukaista ja elät totuudellisesti.
Mutta kun armo ja totuus tapaavat, puolustus saa sekaansa myötätunnon.
Siitä pääsen toiseen asiaan: armon talo on myötätuntoinen ja välittävä.
Matt. 18:n vertauksessa Jeesus kertoi isännästä. Asenne oli ensin tämä: -
"Myy kaikki. Myyn sinut, vaimosi, lapsesi ja kaiken omaisuutesi, -
jotta voit maksaa kaiken velkasi takaisin."
Mutta Sana kertoo, että hän liikuttui myötätuntoon. Se muutti kaiken.
Miten helposti liikutut myötätuntoon?
Jos et liikutu, olet unohtanut ansiottoman armon, jonka olet saanut.
Käsityksesi siitä on liian heikko.
Liikuttuminen tarkoittaa, että jokin muuttuu.
Myötätuntoon liikuttuminen tarkoittaa muutosta. Jokin vaihtaa paikkaa.
Aina kun Jeesus liikuttui myötätuntoon, -
tapahtui jotakin voimallista. Ihme oli tulossa.
Jos emme... Kaikki eivät ole samanlaisia.
Et ehkä itke joka kerta, kun joku kertoo todistuksensa. Ei haittaa.
Mutta jos mikään ei liikuta sinua, jos et koe myötätuntoa, -
joka lopulta kääntäisi sydäntäsi kauniilla, mukautuvalla tavalla, -
luulen, ettet koskaan elä armon talona.
Jos olemme sellaisia, meistä ei koskaan tule armon taloa.
Isäntä liikuttui myötätuntoon, vapautti palvelijan ja antoi velan anteeksi.
Hän osoitti armoa.
Lopuksi, armon talo on antelias ydintään myöten.
Se tarkoittaa, että on antelias syvällä sisimmässään.
Jos seurakuntamme ydin, sydän, sielu, DNA, on antelias, -
anteliaisuus virtaa tästä paikasta ulos. Se on armon hengen mukaista.
Kitsaus on vastakohta armon hengelle.
Oletko sisimmässäsi antelias? Mikään ei estä sinua -
rakentamasta ja rohkaisemasta toisia ja olemasta siunaukseksi heille.
Mikään sinussa ei tahdo estää sitä, koska olet antelias ydintäsi myöten.
Sananl. 11:25 (NKJV-käännös): "Antelias sielu tehdään rikkaaksi..."
Antelias sielu ei tee vain paria anteliasta asiaa tai tekoa. Ei.
Hän on antelias ydintään myöten. Antelias sielu.
"Antelias sielu tehdään rikkaaksi, -
ja joka kastelee, tulee itse kastelluksi." (NKJV)
Ollaan sellainen huone. Ollaan talo, joka kastelee.
Saamme ja annamme. "Jolle on paljon annettu, siltä paljon vaaditaan."
Uskotaan, että seurakuntamme on antelias perustojaan, ydintään myöten.
Seurakunnallamme on uusi mandaatti tai julistus, -
seurakuntamme missio, vaarallinen julistuksemme.
Vaarallinen siinä mielessä, että se on pelottava, suuri ja räjähdysmäinen.
Rakastan näitä sanoja: "Näen seurakunnan, -
joka rakastaa Jumalaa, ihmisiä ja elämää.
Sillä on nuorekas henki, antelias sydän, uskontäyteinen tunnustus, -
rakastava luonne ja kaikki mukaan ottava yleisilme."
Rakastan sitä! Kirjoitin sen itse.
"Näen seurakunnan, joka rakastaa Jumalaa, ihmisiä ja elämää."
Hyvä slogan! Mutta tiedosta lisäksi armo ja sen ansaitsemattomuus.
Rakastamme Jumalaa, ihmisiä ja elämää.
Kuunnelkaa. Tältä armon talo näyttää. Se on nuorekas hengessään, -
sillä mikään ei pidä nuorena niin kuin armon henki.
Mikään ei tee sinusta ennenaikaisesti vanhaa kuin julma, ankara henki.
Antelias sydän, uskontäyteinen tunnustus, -
rakastava luonne ja kaikki mukaan ottava yleisilme."
Puhumme vaarallisesta julistuksesta ja vastakulttuurista.
Päätetään jokainen opiskelija ja henkilökunnan jäsen -
elää tänä vuonna niin, että henkemme on nuorekas, sydämemme antelias, -
tunnustuksemme täynnä uskoa, ei valitusta, luonteemme rakastava -
ja yleisilmeemme kaikki mukaan ottava. Sellainen on armon talo.
Elä armon talona, niin armo jahtaa sinua. Se tulee perääsi.
Se on Jumalan mielisuosio, siunaus ja mahdolliseksi tekevä voima.
Se on anteeksianto, jonka olemme saaneet.
Jos olette nopeita antamaan anteeksi ja anteliaita, -
saatte nähdä Jumalan siunaavan teitä.
Jos sellaisella hengellä varustetun seurakunnan pystyttää mihin vain...
Ei tarvita hienoa musiikkia ja valoja. Tarvitaan vain Jumala, -
armontäyteinen sydän, niin saa nähdä Jumalan siunaavan.
Sekoittakaa totuus ja armo yhteen.
Katsokaa, miten Jumala siunaa teitä ja elämäänne.
1,5 vuotta olen vuodattanut sydäntäni kirjaan "Live, Love, Lead".
Siinä on tarinoita minusta ja johtajuu- desta, joita moni ei ole kuullut ennen.
Rukoilen, että jokainen kirjan lukija löytää sen sivuilta -
raamatullisia totuuksia yhdistettynä arkisiin asioihin.
Rukoilen, että he heräisivät haaveilemaan suuria -
ja luottamaan Häneen, jolla on tulevaisuus käsissään.
"Live, Love, Lead" on saatavilla myös e- ja äänikirjana.
Armo virtaa kuin joki
Se huuhtoo ylitseni
Taivaan lähde, rakkaus Kristuksen
Tulvikoon... - Lauletaan yhdessä.
Kiitos Jeesus
Vapautit minut
Kristus, Pelastajani
Pelastit minut
Ota tämä vapautettu elämä
Rakkautesi astia
Täysin omistettu -
näkemään valtakuntasi tulevan
Kiitos Jeesus
Vapautit minut
Kristus, Pelastajani
Pelastit minut
Kiitos Jeesus
Vapautit minut
Kristus, Pelastajani
Pelastit minut
Jeesus
Korotamme nimeäsi, Jumala
Palvomme sinua, Jeesus
Ei ole kaltaistasi, Herra
Jeesus
Laulakaa yhdestä suusta. Laulamme sen, korotamme sitä.
Annoit minulle elämän Avasit silmäni
Rakastan sinua, Herra Rakastan sinua, Herra
Astuit sydämeeni Erotit minut itsellesi
Rakastan sinua, Herra Rakastan sinua, Herra
Konferenssimme puolustaa paikallisseurakuntaa kaikkialla.
Se varustaa uskovia, opetuslapsia, -
julistajia, opettajia ja koko seurakuntaa.
Pyrimme tuomaan paikalle parhaat raamatunopettajat, -
inspiroijat ja luovimmat uudistajat.
Johanneksen evankeliumissa puhutaan armosta armon päälle.
Armoa kasataan armon päälle, suosiota suosion päälle -
ja siunausta siunauksen päälle. Jumala toimii niin.
Jos kaventaa armon siihen yhteen kokemukseen, että pelastui armosta, -
vähättelee armoa, koska armo ei koskaan lopu. Se virtaa.
Kiitän Jumalaa, että olen Hänen ihmeellisen armonsa vastaanottaja.
Tahdon elämääni kohonneen tietoisuuden -
Jumalan armon ansaitsemattomasta luonteesta.
Sillä ei ole mitään tekemistä ansioideni kanssa.
Jos joku luulee, että häntä on siunattu, koska hän on oikeutettu siihen, -
tai jos antaa Jumalan tekojen ja armon tulla itselle itsestään selviksi,-
jotakin menetetään. Kun joku kadottaa näkemyksen armosta, -
jota Jumala on osoittanut itselle, tulee armottomaksi toisia kohtaan, -
Kun kristinuskosta tulee ankaraa, tuomitsevaa, syyttävää ja hyökkäävää,
käsitys armosta on hukattu. Missä he olisivat ilman armoa?
tahdon olla pastori seurakunnassa, joka on armon talo -
ja jossa tunnetaan sen voima, kun armo ja totuus kohtaavat.
Puolustamme totuutta, oikeuden- mukaisuutta, sitä, mikä on oikein, -
ja Sanaa, mutta teemme sen armon ja myötätunnon kera toisia kohtaan.
Yhdistä ne, niin havaitset, ettei armo ikinä lakkaa virtaamasta elämässäsi.
Jumalan mielisuosio on oleva osasi.
Ole siunattu! Kiitos seurastasi. Mukavaa viikkoa ja ensi kertaan!
Suomennos: Maija Tuukkanen