Inimesed räägivad Jeesusest kui Issandast,
kuid oled sa kunagi mõelnud, mida see tähendab?
Üks asi on kutsuda Teda lihtsalt Issandaks,
hoopis teine asi aga "minu Issandaks".
Kui me aga ütleme, et Ta on kõige Issand,
tähendab see seda,
et iga meie elu valdkond on alistatud Tema Issandaks olemisele.
Samas, on su elus ehk valdkondi, kus kas hirmu või haavatavuse tõttu
tõusevad seal Issanda nime peale koheselt müürid üles
ja sa asud kaitsepositsioonile?
Kui me aga laseme neil müüridel langeda,
avastame Jumala armastuse sügavuse.
Tänud vaatamast taas Hillsong TV'd,
kus jätkan teemal: "Minu Issand - minu Jumal"
või veelgi enam: "Sinu Issand - Sinu Jumal".
Üks asi on kutsuda Jeesust Jumalaks,
kuid hoopis teine asi kutsuda Teda oma Issandaks.
Eelmises osas...
Minu tänane sõnum on: "Minu Issand - minu Jumal".
Piiblis mainitud Toomas,
kellele viidatakse ka kui uskmatule Toomasele,
läbis omamoodi teekonna,
kuniks ta oli võimeline kirjeldama Jeesust
kui oma Issandat ja Jumalat (Johannese 20:28)
Ta ütles otse ja omadega: "Minu Issand ja minu Jumal!”
Jumal oli ka Issand, mitte vaid Jumal.
Huvitav, kas see, et tunned Jumalat,
muudab Ta ka automaatselt sinu Issandaks?
Üks asi on tunda Jumalat Jumalana,
kuid hoopis teine asi alistuda Talle kui Issandale.
Selleks, et omada Jeesust Issandana, läheb vaja isiklikku ilmutust sellest,
kes Jeesus Kristus tegelikult on.
Tunda Teda mitte vaid Jumalana, aga ka Issandana.
Seetõttu tahangi rääkida sellest,
mida see tegelikult tähendab, öelda: "Minu Issand, minu Jumal"
Mitte vaid mu Jumal, mu Jumal, aga ka mu Issand.
Rääkida sellest, kuidas elada Jeesusele alistunud elu,
kuidas kogeda selles peituvat väge
ja kõike, mida see me ellu toob.
Huvitav, kas sul on probleeme Jeesuse Issandaks olemisega?
Seda on lihtne laulda, et Ta on Issand,
kuid selles peitub ka vägi, kui tõesti teadki, et nii on.
Ja nagu juba öeldud - see teadmine tuleb läbi ilmutuse.
Mulle meeldib see lugu, kus Paulus oli teel Damaskusesse
ja koges üleloomulikku kohtumist Jumalaga.
Paulus küsis: "Isand, kes sa oled?"
Isand, kes sa oled?
See on ehk pisut isegi irooniline ja paradoksaalne,
sest "isand" tähendab kedagi, kes valitseb üle kogu su elu.
Ta sai seal ilmutuse Jeesusest.
Kas saab üldse olla võimsamat viisi selleks, kui see oli,
kus ta jäi sisuliselt pimedaks seal ilmunud eredast valgusest
ja ta sai teadlikuks Jeesuse Kristuse Issandaks olemisest.
Ka meie võime olla inimesed,
kes mõistavad, mida see tähendab alistuda Jeesuse Issandaks olemisele.
Toomas ütles algul: "Ma ei usu!"
"Ma ei usu enne, kui pole ise saanud Teda puudutada.
Ma lihtsalt ei usu."
Kui Jumal Giideoni kutsus, nimetas Ta teda võimsaks meheks.
Ta nimetas teda võimsaks meheks.
Jumal saab juhtida meid vaid siis, kui oleme selleks valmis.
Sest kuidas muidu saaks Ta meid juhtida,
kui me pole valmis sellega kaasa minema?
Jumal saab juhtida vaid siis, kui oleme valmis kaasa minema.
Johannese 20:27 olid jüngrid taas suletud uste taga,
kuid seekord oli ka Toomas nendega.
Toomas oli küll seal,
kui polnud ikka veel võimeline nägema Issandat.
Ta ütles endiselt: "Ma ei usu enne,
kui annate mulle vettpidavamat alust uskuda."
Nii et ta oli sel hetkel lõiganud läbi igasuguse võimaluse
Jeesuse Issandaks olemisele oma elus.
Kuid see võrratu asi Jeesuse teenimise juures on see,
et kui me avame Talle oma elud ja südamed,
siis me mõistame, et Issandaks olemine peitub haavatavas Päästjas -
Tema haavades.
See oli see koht, kus Toomas ütles: "Mu Issand, mu Jumal."
Jeesus ei mõelnud hetkekski, kas alandada end meie eest või mitte,
võttes kõik meie valud ja haavad enda kanda.
Nii et mis iganes valdkondades me ka ei maadleks,
või kus kogeks haavatavust või hirmu -
Tema haavad saavad tuua muutust meie haavadesse.
Võib-olla sa pole pidanud mingi asjaga maadlemist haavaks,
kuid kui Jumal julgustab meid oma Sõnas sellest loobuma,
öeldes, et Tema tõotused ja õnnistused saavad osaks neile,
kes seda teevad,
andes neile ka eesmärgi ja põhjuse jätkata elus.
Kuid mida me selle peale teeme? Laseme hoobilt müüridel tõusta!
See aga annab märku,
et see on valdkond su elus, mis vajab Jeesuse puudutust.
Vajab seda, et ma laseks Tema haavadel puudutada enda omi.
Sa ei pea kunagi kartma,
et Jeesus hülgab sind su haavade või võitluste pärast,
või valdkondade pärast, kus tunned hirmu.
Sa ei pea kunagi tundma, et Ta hülgab su seetõttu,
et sa teatud eluvaldkondades pole veel päris seal, kus peaksid
ja sa pole veel teatud valdkondades lasknud Tal olla täiega Issandaks.
Mina usun, et Jeesus hindab ausust ja läbipaistvust;
ta hindab seda, kui laseme müüridel langeda pisut
ja päästame lukust valla teatud alad, mida oleme varjanud ja peitnud.
Usun, et see köidab Jeesust, kui seda kõike teeme,
sest haavatavuses on midagi, mis pehmendab südameid
ja avab inimesi.
See, et laseme oma haavatavusel saada puudutatud Tema omast.
Ja selle asemel, et hoida alal üht haava
ning maadelda teatud aladel Tema Issandaks olemisega,
sulgudes endasse ja pannes end kui lukku,
võime me kogeda hoopis midagi muud.
Sellest võib saada kui ühe ime algus me jaoks.
Otsekui Toomasega juhtus, kes algul ütles, et ta ei usu
ja hiljem tunnistas Jeesusest kui oma Issandast ja Jumalast.
Ta tegi täispöörde, nii et tänu Jumalale selle eest!
Mõeldes tagasi meie äsja toimunud meeste üritustele...
Püüan küll kõneldes alati olla ehe,
kuid tol üritusel kõnelesin ikka kohe täitsa otse ja omadega,
olles aus ja läbipaistev
ning rääkides asjadest,
millest polnud just kõige kergem rääkida,
kuna need puudutasid minu maailma.
Kuid hämmastav asi oli see,
et see oli reaalselt kogetav, kuidas kogu atmosfäär muutus.
Kogu atmosfäär muutus.
Sest kuna mina lasin oma kaitsemüüridel langeda,
tegid seda ka kõik teised.
Ja see oli imeline!
Kui mõelda neile kätele, mis lõid kogu Universumi...
"Suur Jumal, kui ma näen, mis oled loonud!"
Need samad loovad käed, olid need, mis löödi ristil risti
ja kandsid haavu, et meie haavad võiks saada terveks
ja me võiks elada usus ning mitte hirmus.
Nii et kui Jumal ütleb: "Proovige mind ometi sellega,
et ma avan teile taevaluugid ja kallan teile õnnistust küllastuseni."
Ehk teisisõnu - Jumala õnnistused võtavad võimust
ja mitte enam me hirmud või haavatavus,
mis hoiavad me müüre püsti.
Korraga saavad Jeesuse ilu ja haavad ulatuda meieni
ning puudutada meid just seal, kus oleme.
Graham Kendrick on Inglismaalt pärit ülistusjuht,
kes on staatuselt kui ikoon.
Tema laulus "Servant King" (eesti k "Teeniv Kuningas")
on järgmised sõnad:
"Käed, mis seadsid tähed oma kohtadele,
said alistatud julmade naelte poolt."
Need samad käed, mis seadsid tähed oma kohtadele,
said alistatud julmade naelte poolt.
Ehk teisisõnu - kõik see, mille Jeesus võttis enda kanda,
Ta tegi seda sinu ja minu eest.
Ta tegi seda sinu ja minu eest,
et me võiks tunda Teda
mitte vaid Tema väe ja meelevalla tõttu,
aga ka Tema armastuse ja armu tõttu.
Sest need haavad esindasid Tema armastust.
Me võime lasta sel puudutada igat oma eluvaldkonda
ja lasta müüridel langeda,
elades usust ja mitte nägemisest.
Vaadates, mida kõike Jumal saab korda saata,
asudes kui ühele usuteekonnale, Jeesuse nimel.
Ja lihtsalt vaata, mis hakkab sündima!
Kui sina otsustad kõik asjad maha panna
ja lihtsalt usaldada Jumalat,
hoides kinni Tema Sõnast ja uskudes Temasse.
Sa ei lase oma pettumustel
ja sel kuristikul olematu ja Jumala tõotuste vahel
mõjutada oma usaldust ja usku Jumala suhtes.
Siis pole enam nii,
et Ta võib küll olla Issandaks selle, selle ja selle eluala üle,
kuid toda valdkonda puutuda ei tohi.
Siis on Ta kõigi su elualade Issand!
Ja siis Ta pole ka enam lihtsalt Issand, vaid "minu Issand"
ja mitte vaid minu Issand, aga kogu mu elu Issand.
Ja siis vaid vaata, kuidas Jumal tuleb kõigi nende ligi,
kes tõesti usuvad Temasse
ja kes usuvad Tema tõotust: "Ma teen seda!"
Me endi üle valitseb sageli eitav mentaliteet.
Toomas ütles: "Ma ei usu."
Kuid Jumal ütleb oma tõotustes ikka ja jälle: "Ma teen seda!"
Ma teen seda!
1 Moosese 12:1-3 kõnetas Jumal Aabrahami, öeldes:
Mine omalt maalt, omast sugukonnast ja isakojast
maale, mille ma sulle näitan!
Ma teen sind suureks rahvaks ja õnnistan sind,
ma teen su nime suureks, et sa oleksid õnnistuseks!
Siis ma õnnistan neid, kes sind õnnistavad,
panen vande alla selle, kes sind neab,
ja sinu nimel õnnistavad endid kõik suguvõsad maa peal!”
Vaatame 5 Moosese 28:1-14
"Ja kui sa tõesti kuulad Issanda, oma Jumala häält,
siis tõstab sind Issand, su Jumal, kõrgemaks kõigist rahvaist maa peal.
Ja kõik need õnnistused saavad sulle osaks ja tabavad sind,
kui sa võtad kuulda Issanda, oma Jumala häält.
Õnnistatud oled sa linnas ja õnnistatud oled sa väljal.
Õnnistatud on su ihuvili.
Õnnistatud on su korv ja su leivaküna.
Õnnistatud oled sa tulles ja õnnistatud oled sa minnes."
Siinkohal ei tasu veel end minekule seada,
kuna teenistuse lõpuni on veel pisut aega.
"Issand paneb vaenlased, kes kipuvad sulle kallale,
su ette kaotust kandma.
Issand käsib seda õnnistust olla sinuga su aitades
ja kõiges, mille külge sa oma käe paned,
ja ta õnnistab sind maal, mille Issand, su Jumal, sulle annab.
Issand ülendab sind enesele pühitsetud rahvaks,
nagu ta sulle on vandega tõotanud.
Ja Issand annab sulle külluses head.
Issand avab sulle oma rikkaliku varaaida, taeva,
andes su maale vihma õigel ajal.
Ja Issand paneb sind peaks ja mitte sabaks,
sa lähed ikka ülespoole, aga mitte allapoole,
kui sa ei kaldu kõrvale kõigist sõnadest,
mis ma täna teile käsuna annan."
Jumala Sõna on täis Tema tõotusi asjadest, mida Ta tahab teha ja teebki
Ta ütleb, et paneksime Ta proovile, et näha, kas Ta avab oma taevaluugid
Huvitav, kuidas on meie lood Jumala austamisega
oma esmase "viljaga"?
Kuidas on lood sellega,
et anda oma esmane ja parim osa Talle?
Oleme me valmis selleks või mitte?
Kui Piibel ütleb, et tooksime kogu oma kümnise Jumala kotta,
et seal jaguks toidust,
siis kas oleme valmis tegema seda, või mitte?
Kui Jumal ütleb: "Pange mind proovile,
katsuge mind läbi,
et näha, kas ma avan oma taevaluugid
ja valan teid üle õnnistustega kuni küllastuseni,
siis huvitav - oled sa valmis seda tegema või mitte?
Proovima Jumalat neis asjus ja samas usaldama Teda?
Piiblis on öeldud:
"Otsige esiti jumalariiki ja Tema õigust."
Oled sa seda valmis tegema, või mitte?
Inimesed püüavad kuidagi kaubelda kümnisega.
Nad ütlevad, et see oli vana aja käsk, aga me ei ela enam käsu all.
Ja see on igati tõsi.
Esmene kümnise maksmine ei käinud üldse seaduse järgi.
Aabraham oli see,
kes selle kümnise Melkisedekile, Saalemi kuningale, maksis.
Ta tegi seda täiesti vabatahtlikult.
Ta oli just äsja saavutanud imelise võidu
Soodoma üle
ja ta reaktsioon sellele oli maksta Jumalale kümnist;
maksta see esimene ja parim osa.
Ta tegi seda rõõmuga, sest ta uskus, et Jumal on Issand
ja ta uskus ka Jumala tõotustesse,
mida kõike Ta oli lubanud teha Aabrahami heaks.
Jumal oli lubanud õnnistada teda ja teha ta nime suureks.
Aabrahami jaoks oli normaalne seada Jumal esikohale.
See oli tema jaoks täiesti normaalne.
Ja ta on meie usuisa.
Kuid paljude tänapäeva usklike jaoks
on taoline Jumala teenimine täiesti võõras nähtus.
Mis aga puutub Jumala austamisse,
siis jah - me peame olema õnnistuseks Tema kojale
ja muutma oma eludega midagi selles maailmas,
kuid ära alahinda selles peituvat väge,
kui lased Tal olla Issandaks igas oma eluvaldkonnas.
Kogu see vabadus ja läbimurded, mis tulevad,
kus lased oma kaitsel müüridel ja varjudel langeda.
Ära alahinda seda, mida Jumal teeb,
kui Teda austame ja Ta oma elus esikohale seame.
Enne, kui käsk veel kehtestatigi,
oli kümnise maksmine igati tavapärane nähtus.
Ehk siis juutide jaoks, kes armastasid Jumalat,
oli kümnise maksmine üks Tema teenimise viisidest.
Täiesti tavaline nähtus.
Kui kümnise maksmise kohta aga käsk kehtestati,
sai sellest käsu täitmine.
Nad pidid seda maksma, sest käsku oli vaja täita.
Tegelikult aga on küsimus südame helduses.
Selles, et elada piibelliku printsiibi järgi,
mis jookseb läbi kogu Piibli.
See on meie otsus elada heldekäeliselt,
mille osas me sageli unustame,
et just nii elatigi ka 5 Moosese raamatu aegadel.
Vaatame 5 Moosese 26:12
"Kui sa oled õiendanud kümnise, kogu oma saagi kümnise
kolmandal aastal, kümniseaastal,
ja oled andnud leviidile..."
Leviidid olid jumalasulased, ehk siis annetus oli jumalariigi tööle.
"Võõrale" - võõra näol on tegu kadunud, päästmata hingega.
"Vaeslapsele" - need on need, kes on kannatada ja haiget saanud.
"...ja lesknaisele, et nad sööksid su väravais
ja nende kõhud saaksid täis."
Ehk teisisõnu - küsimus pole meis, vaid kõigis teistes.
Kas pole hämmastav, et 400 aastat enne seaduse kehtestamist
sai sinu ja minu ja meie usuisa ilmutuse kümnise maksmisest?
See oli tol ajal nii normaalne
ja samas võib see tänapäeva usklikele olla nii võõras.
Aabraham tegi seda juba 400 a enne vastavat seadust.
Piiblis on nii palju näiteid kümnise maksmise kohta.
Joosua andis Jumalale Jeeriko, öeldes: "See on sinu."
Aakan aga otsustas nii mõndagi ka endale jätta,
kuna Jumala Issandaks olemine ei toiminud tema elus.
Mõtlen ikka sellele, kui väga Aabraham austas Jumalat,
kui ta tõi oma kümnise Saalemi kuningale,
kes oli toonud leiba ja veini.
Nii nagu Jeesus seda meie heaks Uues Testamendis tegi.
Samal ajal, kui Saalemi kuningas seda tegi,
püüdis Soodoma kuningas,
kes Soodoma näol esindas kõike ilmalikku ja kurja,
leida ka Aabrahami poolehoidu.
Nii et ta püüdis peibutada Aabrahami kõikvõimalike asjadega,
kuid Aabraham, tark mees nagu ta oli, ütles, et ta ei taha sellest grammigi.
Ta ütles, et ta ei puutu seda kõike.
Miks?
Sest ta lasi Jumalal olla oma elu Issandaks.
Ehk siis valdkondades, kus kogeme hirmu
ega julge välja astuda,
taandub kõik tegelikult usaldusele selle osas,
mida Jumal on tõotanud teha,
lastes lahti oma eitavast mõtteviisist.
Lastes olla Tal me Issandaks,
võime saada osa kogu Ta väest ja õnnistustest, mis Tal on me jaoks.
Ma olen nii tänulik kõigi nende aastate eest,
mis me kogudusena oleme võinud anda.
Oleme andev kogudus sel moel, et kõik, mis tuleb sisse,
läheb välja inimeste õnnistamiseks ja aitamiseks
väga paljudel erinevatel viisidel.
Ja samas ma näen, kuidas Jumal õnnistab meid endid.
Kuidas Ta ei täida vaid oma lubadusi,
aga on vähemalt me koguduse jaoks
teinud nii palju enamat, kui oleksime osanud ettegi kujutada.
Samas, Jumal ei armasta meie kogudust rohkem kui sind.
Jah, Ta armastab ka me kogudust, kuid Ta armastab ka sind.
Seetõttu usun kogu südamest,
et kui me usaldame Jumalat ja laseme Tal olla Issandaks meile,
siis me näeme Teda ka tegemas võimatuid asju,
täitmas oma sõna ja tõotusi.
Üks asi, mida võin öelda iseenda ja oma naise kohta, on see,
et kuigi ka meie pidime noortena langetama teatud otsuseid
ja võib-olla ka meil tõusid teatud müürid püsti
ja me olime haavatavad,
sest olime alles värske abielupaar ja meil polnud suurt palju midagi.
Kuid alates oma abielu algusaastatest otsustasime kohe,
et me ei hakka vaidlema ega kaklema raha pärast,
mis läheb jumalariigi tööle kasvõi ainuüksi kümnise näol.
Võitsime selle lahingu juba eos pea 40 aastat tagasi.
Jah, see oli suur ususamm me jaoks. Eriti algusaastatel.
Kuid täna võin seista siin pastorina ja vaadata igaühele otsa -
olgu selleks mõni ajakirjanik või koguduse liige
ja öelda, et kõik, mida õpetame oma inimestele,
seda me teeme ka omaenda elus.
Seda ka selles vallas, mis puudutab Jeesuse Issandaks olemist
kõigis me rahaasjades.
Ja ma lihtsalt ei väsi hämmastumast Jumala armu üle.
Te kõik teate, et meil on olnud raskeid põuaaegu.
Te kõik teate, et oleme pidanud elama täiega usust,
kuna reaalsus oli nii kaugel Jumala plaanidest ja tõotustest.
Kuid kõik, mida öelda võin, on see, et Jumal on ustav,
Jumal on imeliselt ustav.
Kui me võtame Teda Tema sõnast,
kus Ta lubab meil Teda proovile panna,
et näha, kas Ta avab oma taevaluugid...
Oleme näinud ikka ja jälle Jumala ustavust
minu ja mu naise suhtes,
kui miski on puudutanud meie lapsi ja meie peret;
paljusid erinevaid asju ja loomulikult meie teenistust.
Seetõttu tahan julgustada sind -
lase oma müüridel langeda ja ära lase hirmul end tagasi hoida.
Astu pardale ja usalda Jumalat iga oma eluvaldkonna osas.
Osade jaoks pole see raha valdkond mingi teema.
Te usaldate Jumalat ja olete vabad.
Te ei sulgu endasse ega lase hirmul võtta võimust.
Kuid osad teist maadlevad teatud teiste eluvaldkondadega,
mis lihtsalt murravad teid ja hoiavad teid tagasi.
Mis iganes teema see ka poleks -
ärge kunagi unustage, et Ta on Issand.
Mitte, et Ta vaid kunagi oli Issand, aga Ta on seda endiselt.
Ja kui me laseme Ta oma ellu, võime kogeda Ta ustavust
ja Ta Issandaks olemist ikka ja jälle, ikka ja jälle.
Toomas pöördus "Ma ei usu" juurest "Mu Issand ja mu Jumal" juurde.
Oled sa nõus tegema seda sama?
Issand, ma tänan Sind Sinu väelise sõna eest.
Issand, ma tänan, et Su Sõna toob inimestele elu.
Issand, ma palun, et võiksime elada oma elu
jäädes püsima usus, hoides kinni Sinust
ja usaldades Sind.
Issand, ma palun,
et me elud võiks olla peegelduseks Jumala ustavusest.
Aita meid, Isa, teha neid suuri samme just seal, kus tarvis,
et võiksime usaldada Sind ja öelda, et Sina oled Issand.
Mitte vaid mingite suvaliste asjade Issand,
aga Issand igas meie eluvaldkonnas.
Aita meil elada vastavalt sellele usule ja pühendumisele.
Issand, ma palun, et Aabrahami õnnistus
ja kõik need õnnistused, millest räägid läbi oma Sõna -
et need võiks tabada neid, kes elavad oma elu heldelt.
Isa, ma palun, et see saaks osaks neile täna
ja ma tänan Sind selle eest Jeesuse nimel, aamen.
Kui imeline see on, kuidas kahtlevast Toomasest,
kes oli kahelnud ja öelnud, et ta ei usu enne,
kui saab panna oma käe Jeesuse haavadesse,
sai korraga kuulutav Toomas,
kuna ta ütles: "Mu Issand, mu Jumal."
Üks asi on tunda Jumalat Jumalana, kuid hoopis teine asi ka Issandana,
sest Issand on keegi, kelle peale paneme oma lootuse
igas oma eluvaldkonnas.
Selles nn kahtleva Toomase loos olid jüngrid ääretult pettunud.
Jeesus oli surnud
ja nad polnud näinud veel Tema ülestõusmist.
Nii et nad olid pettunud ja meeleheitel,
lukustades end ühte tuppa, kuna tundsid hirmu juutide ees.
Ka meie elus on aegu, kus sulgume endasse,
kus müürid me ümber kerkivad
ja me asume kui kaitsepositsioonile.
Need on just need valdkonnad,
kus Jumalal on väga raske saada meie Issandaks
sest me pole valmis alistuma nendes valdkondades ja kardame
ning oleme haavatavad.
Kardame saada paljastatud ükskõik kelle, või mille poolt,
kes-mis neid valdkondi puudutab.
Mõned inimesed käituvad nii, kui jutt käib nende rahaasjadest -
müürid tõusevad kohe automaatselt.
Ka meie võime olla sellised.
Võib-olla sa oled noor ja käid kohtamas.
Oled lasknud küll Jumalal olla Issandaks
kõigil muudel aladel oma elus,
aga mitte selles osas, kellega kohtamas käia.
Samas on teatud asjad, mis defineerivad su kohtinguid:
Kuidas need välja näevad? Mida sa neilt ootad?
Mil moel need lõpuks Jumalale au toovad?
Olgem rahvas, kes ka tõesti ütleb: mu Issand, mu Jumal.
Olin 10-aastane, kui kohtasin Jeesust kui oma isiklikku Päästjat.
Olen elus seisnud silmitsi narkosõltuvusega, vanglaga,
vaimuhaiglaga ja füüsilise puudega.
Kuid samas olen kogenud, et Jeesus pole mind eales jätnud.
Jumal oli Jumal, aga mitte Issand ega valitseja mu elu üle.
Nii et kui mu elu kontrolli alt väljus,
oli see ka aeg, mil pöördusin tagasi koguduse juurde.
Kuid see kestis vaid nädala-paar, kuni kuu ja ma jäin jälle kõrvale.
90'ndate keskpaigus oli mul nö väikesi "Jumala hetki",
kuid ma ei tahtnud kogudusest midagi teada.
Ütlesin Jumalale: "Üks päev.
Üks päev ma sean oma asjad korda ja hakkan järgima Sind.
Üks päev..."
Ajaks, mil olin 47-aastane ja omadega täitsa lõpu korral,
hüüdsid Jumala poole ja ütlesin: "Palun, palun, palun, Jumal!
Võta mind tagasi! Võta mind veel vaid korra tagasi!"
Tundsin koheselt, kuidas tohutu lootus täitis taaskord mu elu
ja ma tulin oma koorest välja.
Alistudes täielikult Jumalale ja Tema teedele,
oleme sest ajast saadik lahutamatud.
Kui ma tookordse vestluse käigus Jumalaga
lubasin, et sean üks päev oma asjad korda,
siis nüüdseks olen seda ka teinud.
Osalen nii noorte poksi-programmis, kui ka poole kohaga põhikooli töös,
täites mõlemas kohas pisut ka kui mentori rolli.
Olen igapäevaselt ustav Jumalale ja armastan oma elu.
Meie kohtunik ja kaitsja,
kes kannatas ja risti löödi
Sinus peitub andestus
Minnes alla pimedusse, tõusid aulisse ellu taas
Istudes igavesti taevasis paigus
Ma usun Jumalasse, Isasse Usun Kristusesse, Tema Poega
Usun Püha Vaimu ja Jumalasse, kes on kolm ühes
Usun ülestõusmisesse ja sellesse, et tõuseme taas
Sest ma usun Jeesuse nimesse
Ma usun Sinusse
Ma usun, et Sa tõusid taas
Ma usun, et Jeesus Kristus on Issand
Ma usun Sinusse
Ma usun, et Sa tõusid taas
Sel aastal
Siit saalist lähevad hetkel läbi raadiolained.
Me tuleme kokku
Nad on ehedad sõltumata sellest, et sa neid ei näe.
Tuleme kuulama
Kogu loo võti peitub enese samale lainele häälestamises
Oled sa samal lainel? Kuulad sa?
Kui oled pidevalt lennus,
püüavad kõik muud asjad su tähelepanu.
Piibel ütleb: "Püsi vaikselt ja tea, et mina olen Jumal."
Ma tahan olla vastuvõtlik ja kuulda.
Armas Jumal, tahan õppida kuulma Sinu häält.
Tahan kuulda Sind.
Kõnele
Nii tore, et vaatasid taas Hillsong TV'd.
Palun sulle õnnistatud nädalat, täis läbimurdeid ja võite.
Kui sul on mõni hea tunnistus, mida meiega jagada,
võid võtta minuga ühendust Twitteri või Instagrami teel
või saata E-kirja Hillsongi kontorisse,
jagades neist headest asjadest, mida Jumal on tegemas.
Ühtlasi võid ka õnnistada meie teenistust.
Ole õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas