Huvitav, millised on need olukorrad,
kus kohata Jumalat ajal, mil' seda kõige vähem ootame?
Mis annab su elule tooni?
Millised on su ootused Jumalale?
Mida sa teeksid,
kui Jumal kutsuks sind mõnda kohta või olukorda,
mida oled siiani eiranud?
Oleks sul raske peegeldada Jumala armu, kaastunnet
ja ehedat armastust?
Maailm on täis lahkarvamusi ja riidu.
Kuid tänu Jumalale, et me usklikena
ei pea aktsepteerima inimesi selle põhjal,
kas nad on meiega nõus või mitte.
Tore, et oled taas vaatamas meid!
Usun, et tänane sõnum on sulle õnnistuseks ja abiks.
Tahaks peatuda hetkeks mõttel:
"Kaks on seltskond, kolm juba rahvamass."
Kaks on seltskond, kolm juba rahvamass.
Apostlite tegude 10 peatükk on üks väga radikaalne peatükk.
Peatükk, mis murrab läbi igasugu seadustest ja reeglitest.
Mis liidab ühte inimesi,
kes oma tausta poolest poleks eales tohtinud koos olla.
Seal on lugu ühest Itaalia sõjaväepealikust,
kes juhtis väga jõulist ja mõjuvõimast sõjaväge
ning juudi kalurist, keda peeti igatpidi harimatuks.
Teda peeti lausa idioodiks,
lähtuvalt kreekakeelsest sõnast "idiotes".
Kaks inimest kahest täiesti erinevast maailmast!
Ja kuigi nad tulid täiesti erinevatest taustadest,
olid nad mõlemad väga pühendunud.
Nad mõlemad janunesid Jumala järele.
Nad mõlemad olid palveinimesed
ja neil mõlemal olid Jumala poolt antud nägemused.
Jumala poolt antud visioonid.
Peetrus, see juudist kalur, nägi järgmise nägemuse:
Apostlite teod 10:9-14
"Aga järgmisel päeval, kui nad teed käies lähenesid linnale,
läks Peetrus keskpäeva ajal katusele palvetama.
Ja talle tuli nälg ning ta tahtis midagi süüa.
Aga kui talle süüa tehti, siis sündis,
et ta oli nagu endast ära ja nägi taeva avatud olevat
ja sealt laskuvat anuma otsekui suure lina,
mida nelja nurka pidi maa peale lasti.
Selle sees oli igasuguseid ilmamaa neljajalgseid
ja roomajaid ja taeva linde.
Ja talle kostis hääl: Tõuse, Peetrus, tapa ja söö!”
Aga Peetrus ütles: Ei ilmaski, Issand,
sest ma ei ole veel kunagi söönud seda, mis on keelatud ja rüve.”
Rüve tähendab midagi räpast, midagi minust alamat.
Nii et Peetrus ütles: "Ma ei tee seda ilmaski!"
Ja salm 15 ütleb:
"Ja hääl hüüdis talle teist korda:
Mida Jumal on puhtaks tunnistanud, seda sina ära pea keelatuks!”
Huvitav, kas meil on ka sama seisukoht inimeste suhtes?
Et oleme pidanud teatud inimesi nö "keelatuks"
tänu nende uskumustele või mõtteviisile.
Tänu nende käitumisviisile, eetikale, õpetustele ja arusaamadele.
Huvitav, keda sina pead "keelatuks"?
Sa muidugi ei nimetaks seda nii.
Sa väljendaks seda viisakamal ja pühamal moel.
Kuid Apostlite 15 ptk on väga radikaalne,
sest Jumal viib seal kokku inimesed kahest täiesti erinevast maailmast.
Nende usuline kui ka muu taust kisendasid täiest kõrist:
"Selline asi ei saa sündida!"
Jumal andis Peetrusele nägemuse, kus olid kõik need asjad,
mida ükski juudi poiss ei tohtinud eales puutuda ega süüa.
Erinevad roomavad elukad ja nelja jalaga olendid.
Loomad, keda juut ei tohtinud puutuda rääkimata nende söömisest!
Kuid Jumal ei rääkinud seal loomadest,
vaid Ta rääkis inimestest.
Loo teises otsas olev mees oli pagan.
Üks neist, keda peeti ebapuhtaks ja keelatuks.
Ka tema nägi nägemuse (Apostlite teod 10:3-6):
"See nägi nägemuses selgesti, umbes kell kolm pärast lõunat,
Jumala ingli enese juurde sisse astuvat ja ütlevat: Korneelius!”
Tema vaatas aga ainiti ingli otsa ja ütles kartma lüües: Mis on, isand?”
See ütles talle:
Sinu palved ja su almused on tõusnud Jumala ette
sind meelde tuletama.
Ja nüüd saada mehi Joppesse ning lase kutsuda Siimon,
kelle hüüdnimi on Peetrus.
Tema on külaliseks nahkur Siimona juures,
kellel on koda mere ääres.”
Hämmastav lugu!
Hämmastav lugu, sest see toob inimesed kokku.
Ja teeb seda ka tänapäeval.
Täna ei tähenda see enam tingimata juudi ja pagana kokkusaamist,
kuid mitmeid teisi viise.
Kui me võrdleme seda lugu tänapäeva 21.sajandiga,
siis kes on need "keelatud", keda me ei tohiks puutuda
või kes on eraldatud meist teatud barjääride tõttu?
Meie olemise viisid on nii erinevad...
Kes on need, keda ma ei tohiks puutuda?
Kelle maailm on minu omast nii erinev,
et ainuüksi mõte temaga kohtumisest paneb õlgu võdistama?
Matteuse 18 ptk räägib sellest, kus 2-3 inimest on üheskoos.
Matteuse 18:19-20
"Kui iganes maa peal kaks teie seast on ühel meelel mingi asja suhtes,
mida nad iganes paluvad,
siis nad saavad selle minu Isa käest, kes on taevas.
Sest kus kaks või kolm on minu nimel koos,
seal olen mina nende keskel.”
See räägib kahest, kes on ühel meelel ja kahest-kolmest, kes on koos.
Mis saab, kui kaks on küll ühel meelel, aga kolm on vaid koos?
Mis juhtub, kui me pole kunagi millegi suhtes ühel meelel?
Sest mida rohkem rahvast,
seda rohkem erinevaid arvamusi ja tõekspidamisi.
Kujutage ette, kui kõik siin saalis olijad
peaks alati olema kõiges ühel meelel.
Uskuge mind, on palju asju,
mille osas sina ja mina oleme eriarvamustel.
Mõeldes näiteks poliitika peale,
siis minu poliitiliste tõekspidamistega oleks heal juhul nõus
maksimum 47% inimestest.
Vähem, kui pool kogu rahvast.
Ma pole spordi teemadel paljudega ühel meelel.
Minu meelest on oma ala parimad kõik need tegelased...
Kas keegi siin julgeb vastu väita?
Jaaaaaaaaaa.
Ma elan Sydneys, mis on maailma võrratuim linn!
Aga mida Melbourne'i rahvas sellest arvab?
Mida Brisbane'i rahvas sellest arvab?
Üks igati diplomaatiline inimene ütles kord,
et Sydney on kõige peenem linn Austraalias,
Melbourne kõige stiilsem
ja Brisbane kõige kuumem linn Austraalias.
Kuid me pole alati kõik ühel meelel, või oleme?
Mina, kes ma olen suur kriketi fänn -
ameeriklased arvaks mu kohta, et ma olen laksu all,
et kriketit armastan!
Kuid eks neil ole ka õigust arvata, sest neid on kokku 330 miljonit
ja nad korraldavad karikaturniire maailmas, kus elab 7 miljardit inimest.
Kuid me oleme siiski rõõmsad ja see on tore.
Me pole alati ühel meelel.
Kuidas aga on lood teoloogilse poolega?
Kui see saalitäis tuleks juhtida täielikule üksmeelele,
hakkaks siin peagi kivid lendama.
Parem pool loobiks vasakut poolt kividega.
Mitmed teist hakkaks pilduma erinevaid termineid nagu eskatoloogia
millest paljud kuulnudki pole.
Osad usuvad Püha Vaimu keeltes rääkimisse,
teised arvavad, et need on juba ammu ajalugu.
Siin oleks nii palju teemasid, mis tekitaks erimeelsusi,
mistõttu kas me üldse peaks olema ühes ruumis koos?
Kas me ikka kuulume kõik siia?
Ja kui kuulume,
siis kuidas on see võimalik kõigi nende erimeelsuste puhul?
Me ei saa iialgi olema kõiges ühel meelel.
Ja kui see oleks meie kogunemiste alustalaks, siis...
Aga Jeesus ütles: "Kus 2 või 3 on minu nimel koos."
Meie koosolemise jõud
ei saa kunagi tugineda täielikule nõustumisele kõiges.
See peab tuginema Jeesuse nimele.
Nimele, mis on üle kõigi nimede - nimi Jeesus!
Mu palve on, et me osadus ja kogudused
ei tugineks nõustumistele või mitte nõustumistele,
sest sel juhul oleks kogudus pidevalt lõhestunud, piiratud
ja nii palju vähemat, kui ta tegelikult olla võiks.
Mu palve on, et me võiks koonduda Tema nime ümber.
Sest küsimus pole kunagi mõne eraisiku nimes või kraadis,
vaid ainuüksi Jeesuse nimes,
milles peitub vägi liita ja hoida meid koos.
Nimi, mis on üle kõigi teiste nimede.
Erimeelsusi esineb kõikjal.
Mul on 3 lapselast - kõik tüdrukud.
Kaks neist on õed ja kolmas nende nõbu.
Kahe tüdruku ema on pärit Mauritiuselt
ja kolmanda tüdruku isa on pärit Fidži saartelt.
Kaksikud on 3-aastased ja kolmas tüdruk 5-aastane.
Kaksikud käivad lasteaias, kolmas eelkoolis.
Ehk teisisõnu, neil pole paljudeski asjades midagi ühist.
Kuid samas tundub,
et nende omavaheline mäng sujub päris hästi.
Mulle meeldiks, kui kogudus "mängiks" ka paremini koos.
Oleks me ka koos mängimises sama tublid, kui lapsed.
On vaid üks nimi ja selleks on Jeesus.
Jeesus.
Interneti küsitluste põhiselt lõppeb iga kolmas abielu lahutusega.
See muudab ühe inimese erinevaks järgmisest kahest.
Loodetavasti on selle saali statistika erinev!
1 naine 3'st kogeb mingil eluhetkel kuritarvitamist.
Kohutav statistika, kuid internet ütleb nii.
1 naine 3'st teeb aborti.
1 inimene 3'st kahetseb tätoveeringute tegemist.
Siit lihtne loogika - ära lase endale tätoveeringut teha!
Inglismaal ei tea 1 noor 3'st, kust peekon ja piim tulevad.
Internet ütleb nii.
See pole üldse raske leida eristavaid faktoreid!
Apostlite tegude 10 ptk
pole üldse seotud erinevate loomadega,
vaid hoopis inimestega.
Sellega, et evangeelium levis Joppe linnast
kõigi nendeni, nagu sina ja mina, kelleni varem polnud jõutud.
Joppe tähendab ilusat.
Ilus.
Samas, mitte ka kõik asjad polnud Joppes ilusad.
Peetrus näiteks elas nahkur Siimona juures,
kus ta tegelikult poleks üldse pidanud olema.
Sest nahkur oli keegi, kes tegeles korjustega
ja see oleks pidanud Peetruse jaoks olema ebapuhas ja puutumatu.
See paik haises, mistõttu mida ilusat seal ka oli?
Kogu see loomadelt naha võtmine ja nahktoodete tootmine -
see kõik haises!
Kogu soolvesi, mida kasutati naha, aga ka igasugu sodi puhastamiseks,
heideti pärast merre.
Nii et ma ei usu küll, et Joppe sõna otseses mõttes ilus oli.
Peetrus oli nahkur Siimona majas ja rikkus sellega rohkelt reegleid.
Ma usun, et kogudusel on ka aeg hakata rikkuma teatud reegleid,
et jõuda nendeni, kelleni veel jõutud pole
ja kohtuda nendega, kellega eales kohtunud pole.
Ületada erimeelsusi, mida me muidu ehk ei ületaks.
Erimeelsusi, mille osas me muudkui õigustame seda,
mida meie usume, arvame ja tunneme.
Kuidas aga oleks, kui koonduksime Jeesuse nime ümber
ja avaks oma süle veidi rohkem?
Roomlastele 10:13 ütleb, et igaüks võib tulla Jumala juurde
ja kes iganes hüüab appi Tema nime, see päästetakse.
Tänu Jumalale, et evangeelium pole kunagi suletud
ega ka vibuta sõrme kellegi suunas.
Kogudust pole iialgi kutsutud kedagi käskude kaudu piitsutama,
vaid inimestele armu osutama.
Usun, et jumalariik on enam kui avatud kõigile,
nii et kes iganes tahab tulla,
kes iganes hüüab appi Issanda nime, saab päästetud.
Usun, et on aeg luhvtitada veidi koguduse mugavustsooni.
Üks tuntud evangelist ja samas ka kriketi mängija ütles:
"Osadele meeldib seilata kiriku turvalistes vetes,
kuid ma pigem töötan päästepaadis vaid meetrite kaugusel põrgust."
Kas me tahame peituda vaid turvaliste müüride vahele
ja olla nendega, kes mõtlevad ja usuvad nagu meie,
või tahame me tegutseda seal "päästepaadis",
mis vaid meetrite kaugusel põrgust?
Me noored kirjutasid laulu, mis mulle väga meeldib.
Selle pealkiri on "Päästeliin" ja see kõlab nii:
"Sa korjasid mu üles ja kutsusid iseenda omaks.
Heitsid mulle päästerõnga ja viisid mind koju.
Jeesus, oled kõik, mida vajan! Oled kõik, mida vajan.
Vaadates üle horisondi
oled sa kui hõbedane nool, mis murrab läbi tormi.
Jeesus, oled kõik, mida vajan! Oled kõik, mida vajan.
Eksinud ja heitlemas tormisel merel
Triivides sihitult, kuni päästsid mu."
See maalib pildi inimesest, kes on kaugel Jumalast,
kuid kellele Jeesus heidab päästerõnga.
Olgem sellised kogudused, pastorid ja kristlased,
kelle elu peamine eesmärk on ulatada inimestele "päästerõngaid".
Aastaid tagasi kukkus Washington DC's
üks lennuk talvel jõkke.
Vesi oli jäine ja külm.
Osad teist ehk mäletavad seda juhtumit.
Inimesed olid seal jääkülmas jões sisuliselt uppumas.
Üks kontori töötaja läks sealt mööda
ja pani sõna otseses mõttes oma elu kaalule,
hüpates sinna jääkülma jõkke
ja hakates inimestele ükshaaval päästerõngaid jagama,
mille abil inimesed kaldale tõmmati.
Inimene inimese järel.
Lõpptulemusena kaotas mees ise küll oma elu, aga...
Jeesus heidab meile samuti päästerõnga,
mis läks Talle maksma Tema elu.
Kas me oleme nii hõivatud oma arusaamade ja uskumustega,
et meil pole aega heita inimestele päästerõngast?
Et täita inimeste ja subkultuuride tõelisi vajadusi?
Kogeme me, et nad on meist nii erinevad ja nii kaugel,
et meil pole nendega midagi ühist?
Kui kurb see on!
Mõtle, kui see mees oleks seisnud seal jõe kaldal
ja selgitanud neile näppu vibutades, mida nad kõik valesti tegid
ja mida nad õigesti ei tee.
Tema aga läks ja heitis neile päästerõngad.
Mulle meeldiks olla taolise koguduse pastor.
Koguduse, kes internetis ja blogides olles
ei kommenteeriks pidevalt, mida kõik valesti teevad
ja kellega olla koos, või kellega mitte.
Ma ei taha olla sellises koguduses.
Ma tahan omada evangeeliumi meelsust,
mis avatud sülega on kõiki kaasav
ja annab võimaluse kõigile, kes vaid vähegi soovib.
Mina ja mu naine olime New Yorgis, kuhu meid külla kutsuti.
Üks suht mõjuvõimas mees Manhattanilt tuli koguduses me juurde
ja tahtis saada ristitud.
Kuid kus sa Manhattanil ikka kedagi ristida saad?
Kuid seal oli üks väga eksklusiivne ööklubi,
millel oli ülakorrusel bassein
ja tekkis mõte, et kuidas oleks, kui ristiks seal?
Me räägime siin ikka täielikust ebapuhtusest ja "keelatud" maast.
Selleks, et seal kedagi ristida,
oleks seal tarvis läinud Jumala poolset üleloomulikku puhastust.
Igal juhul, meile anti võimalus minna seda ööklubi vaatama.
Ma olen juba 60-aastane, mu naine muidugi palju noorem,
aga sinna minnes nägi ikka kõikvõimalikku!
Too õhtu oli veel ka geide õhtu, nii et...me erinesime neist täiega!
Kuid me läksime sinna.
Üks asi, mida teada sain, on see, et ööklubidel on ka oma reitingud
nii nagu restoranidel oma tärnid.
Ööklubide reiting on skaalal 1-100'ni
ja kõige kõrgema reitinguga klubid on ka kõige eksklusiivsemad.
Ehk teisisõnu - su võimalus sinna sisse saada,
on üks sajale.
Ja sel juhul on see kõrgeima reitinguga ööklubi.
Kõik taandub nende eksklusiivsusele.
Sinna minnes möödusime paljudest erinevatest inimestest -
ilusatest, kiilakatest jne., kes ei saanud sinna sisse.
Mina ja Bobbie aga saime, olles nö üks sajast.
Kas pole kummaline,
et maailm määratleb end oma eksklusiivsuse põhjal.
Me kogudusena aga peaks olema kõiki kaasavad.
Et me süli oleks avatud kõigile, toomaks inimesi jumalariiki.
Me peaks mõtlema hoopis teistmoodi, kui tahame esindada evangeeliumi.
Apostlite tegude 2 ptk's, kui Jeesus oli maa pealt lahkumas
ja tahtis veel enne seda rääkida jüngritele Pühast Vaimust.
Jüngrid keskendusid Jeruusalemmale, arvates, et see saab taastatud,
kuid Jeesus ütles, et nad saavad Püha Vaimu väe
ja nad saavad tunnistama Temast nii Jeruusalemmas,
Juuda ja Samaariamaal ning kuni maailma otsani.
See võtab lühidalt kokku kogu Apostlite tegude raamatu.
Ja selle 10 ptk's viidi evangeelium sinna,
kuhu ei arvatud eales võimalik olevat.
Usun, et ka meie peame täpselt sama tegema.
See ei tähenda vaid kaugeid maid ja džungleid,
aga rahvaid ja kultuure me oma koduõuel, linnades ja kogukondades.
Olgu meil süda, mis on avatud ja kõiki kaasav.
Ja olgu Jeesuse nimi see, milles me kokku tuleme,
et kõik võiksid teada, et igaüks võib tulla.
Maailmas on palju erimeelsusi
ja alati leidub asju, mille osas me pole ühel nõul.
Usun, et suhete rajamine inimeste ja kogukondadega
ning sõnumi jagamine Jeesusest
ei saa olla vaid rajatud asjadele,
mille osas oleme ühel meelel või mitte.
Piibel ütleb, et kus kaks inimest on Tema nimel ühel meelel palves,
seal Jumal vastab nende palvetele.
Kuid seal on ka öeldud, et kus kaks või kolm on koos.
Mida enam sa oma ringi laiendad, seda enam tuleb ka erimeelsusi.
Kuid tänu Jumalale,
et me koosolemised ei tugine nõustumistele või mitte nõustumistele,
vaid Jeesuse nimele, mis on nimi üle kõigi nimede.
Ära ela oma elu täis erimeelsusi,
tuginedes vaid sellele, millega oled nõus või millega mitte.
Seda tehes jääb sõnum Jeesusest suht nutuseks,
kuigi Jumal ise on loonud selle millekski nii ilusaks.
Sõnum Jeesusest Kristusest.
On tore, et kuigi Peetrus ja Korneelius tulid täiesti erinevastest maailmadest -
üks oli Rooma sõjaväe pealik ja teine juudist kalamees -
siis ometigi nad mõlemad armastasid Jumalat
ja nende maailmad said kokku sõltumata sellest,
et teised nende ümber olid sellest šokis ja hämmingus.
Usun, et tänapäevagi kogudus peab jõudma nendeni,
kelleni varem eales jõutud pole.
Inimesteni, keda Jumal armastab
ja keda Ta tahab päästa ja õnnistada.
Ma ei tahaks iial olla kristlane, kes näitab näpuga
või on lihtsalt kaitsepositsioonil.
Mu palve on, et me peegeldaks evangeeliumi keelt,
mis on avatud kõigile, kes iganes tahab tulla Jumala juurde.
Kus sa omadega selles vallas oled?
Oled sa sama armuline teiste suhtes, nagu Jeesus on sinu suhtes?
Hakkasin juba üsna varakult uimasteid tarbima
ja 15-aastaselt neid ka müüma.
Liikusin selles vallas üsna kiiresti
ja müüsin neid peagi juba väga laial tasandil.
Olles 18-aastane, olin oma elu tõelises madalseisus.
Nägin kord ühe kiriku tipus olevat risti
ja sellele ristile vaadates midagi lihtsalt muutus mu sees.
Ütlesin: "Jumal, ma ei tea, kas Sa oled olemas või mitte,
aga ma vajan Sind."
Nädala pärast esitati mulle ühe kuriteo tõttu süüdistus
ja mind pandi mõneks ajaks vangi.
Vangi minnes teadsin, et olen seal kui missioonil,
nii et hakkasin seal vangla kogudust juhtima.
Hakkasin seal jutlustama ja sain visiooni, et see ongi mu koht.
Vanglast lahkudes hakkasin endale kogudust otsima,
kuid samas mõistsin,
et inimestel on raske mind omaks võtta.
Kuni hetkeni, mil' keegi mulle Hillsongi koguduses lähenes
ja mind ühele üritusele kutsus.
See oli see armulikkus, mis mind selle inimese juures paelus.
Tõsiasi, et ta ei näidanud mulle näpuga,
vaid temas oli nii palju ülevoolavat armastust,
mis tõmbas mind üha enam ja enam tema, kui isakuju poole.
See, et ta mu oma tiiva alla võttis, oligi see, mis mu päästis.
Täna olen ma ettevõtja
ja olen investeerinud mitmesse huvitavasse ettevõttesse.
Samas olen kaasatud vanglatöösse,
mille käigus aitame vanglast vabanevaid mehi,
et nad saaks taas jalad alla.
Osadel neist läheb nii hästi,
et see inspireerib mind veelgi enam tegema seda, mida me teeme.
Armu, mida olen kogenud nii Jumala kui koguduse poolt,
pole võimalik välja teenida.
Kui poleks olnud inimesi,
kes uskusid minusse ja seisid mu kõrval
ka kõige raskemates oludes,
siis ma ei usu, et oleksin täna seal, kus ma olen.
Sa korjasid mu üles ja kutsusid iseenda omaks
Heitsid mulle päästerõnga ja viisid mind koju
Jeesus, oled kõik, mida vajan! Oled kõik, mida vajan
Vaadates üle horisondi
oled sa kui hõbedane nool, mis murrab läbi tormi
Jeesus, oled kõik, mida vajan! Oled kõik, mida vajan
Eksinud ja heitlemas tormisel merel
Triivides sihitult, kuni päästsid mu
Sa asetasid mu jalad kindlale kaljule
Kui kaotasin haarde, hoidis Su armastus mind siiski
Ka mu halvim külg ei pannud Sind meelt muutma
Mu süü ja häbi uppusid kõik Su armu sees
Sa korjasid mu üles ja kutsusid iseenda omaks
Heitsid mulle päästerõnga ja viisid mind koju
Jeesus, oled kõik, mida vajan! Oled kõik, mida vajan
Vaadates üle horisondi
oled sa kui hõbedane nool, mis murrab läbi tormi
Jeesus, oled kõik, mida vajan! Oled kõik, mida vajan
UUS ÕPETUS
PASTOR BRIAN HOUSTON'ilt
EI ÜHTKI TEIST NIME
Me peame mõistma, et pole ühtki teist nime.
Et kogu kaitse, turvatunne, varustatus, meelevald ja rahu
lähtuvad vaid sellest ühest ja imelisest nimest, milleks on
JEESUS
Järgmine peatus on 2 minuti pärast.
Aitäh taas vaatamast!
On imeline avada oma elu Jeesuse armule.
Andku Jumal, et me pole kogudustes mingid käsu tagaajajad,
vaid Tema rikkaliku armu allikad,
muutes selle kättesaadavaks
kõigile inimestele erinevatest paikadest.
Selle sama armu, mida oleme ise kogenud.
Ole õnnistatud ja näeme jälle!
Tõlge: Anne-Ly Raukas