HILLSONG TV
Tundmaks end hästi sellena, kes sa oled,
tuleb olla ka rahul sellega, kes sa pole.
Kas usud, et sind on varustatud sulle ainuomaste
andide ja talentidega?
Ma usun, et Jumala arm on spetsiaalselt loodud
just sind silmas pidades.
Jeesus ütleb, et see on Tema arm ja see on piisav ka sinu jaoks.
Kui Paulus kõneleb armust, mis oli temale määratud,
loetles ta 9 asja, mida meis ei peaks olema.
Paulus teadis, kes ta on ning teadis sedagi, kes ta pole.
See on teema, millest soovin täna kõnelda.
Apostel Paulus saavutas Uues Testamendis väga palju.
Tema oli see mees, kes viis evangeeliumi paljudesse
paikadesse tolleaegses maailmas.
Ta rajas kogudusi ning tegi jüngreiks paljusid.
Ta kirjutas Jumalast inspireeritud Pühakirjatekste.
Ta hoidis kogudusi töös oma kirjade ja juhistega.
Ta oli agressiivne karakter mitmel moel ning isiksusena vastupidav,
rääkides rasketest aegadest ja olukordadest.
Viiel korral peksti ta peaaegu surmaseisundini.
Kolmel korral elas ta üle laevahuku ning pidi viibima
pimedates paikades. Ta oli pidevalt ohus.
Ohus jõgedel, ohus teeröövlite käes, ohus oma rahva seas,
ohus paganate seas, ohus linnades, ohus kõrbes, ohus merel,
ohus valevendade käes.
Terve tema elu oli täis ohtusid.
Paulus oli kohanud oma teekonnal Jeesust. Saulusest sai Paulus.
Selles pole kahtlust, et Jeesust kohates koges ta Jumala armu.
Jumala armu kogemise läbi sai Paulus ilmutuse sellest, kes ta oli.
Kui Paulus kõneles, oli temas kindlus ja autoriteet.
Ta teadis, et kõneleb läbi talle antud armu (Rm 12:3).
Ta rääkis, et see arm ulatub igaüheni ning Jumal on
andnud usu mõõdu kõigile inimestele.
Roomlastele 12:6 on kirjas: "Aga meil on meile antud
armu järgi erinevaid armuande: olgu prohvetliku kuulutamise and,
mida kasutatagu usu mõõtu mööda."
Kasutame kindlasti neid talente, mis meil on.
Üle meie elu on meile spetsiaalselt antud isiklik arm.
Jumala arm on kõikehõlmav. Seda on võimatu välja teenida
ning see on saadaval kogu inimkonnale.
Usun, et arm on Jumala poolt antud vägi.
Meil igaühel on isiklik arm. Teisisõnu: seesama Jumal
on sind loonud eesmärgiga täita ja mõista seda kutsumust,
mis sulle on antud.
Vastavalt su kutsumusele on sulle kohandatud isiklik arm.
See on teema, millest tahan rääkida.
Elamisest ja püsimisest selle armu sees. Sellele tugines ka Paulus.
Kõigest läbi minnes teadis Paulus, kes ta on ning
kelleks ta kutsutud on. Ta oli ka rahul sellega, kes ta polnud.
Paulus oli ja tegi nii palju asju, kuid Piiblis tulevad selgesti välja
ka need asjad, mis Pauluse sees ei olnud.
Vahel me oleme väga pimestatud nendest asjadest, mida me ei ole.
Võime kaotada silmist selle, kes me oleme Kristuses
ning mida Jumal on võimeline tegema.
Paljud inimesed võitlevad isikliku armu vastu,
mis on neile teatud kutsumuse tarvis antud ning ei jää iseendaks.
Lugedes Piiblit ei võta paljud aega märkamaks seda,
mida Paulus ei olnud.
Näiteks 2. Kr 10 on kirjas: "Aga mina, Paulus, julgustan
teid Kristuse tasaduse ja leebuse läbi, mina, kes ma teie palge ees
olevat alandlik, kuid eemal viibides julge teie vastu."
Nende juures oli ta alandlik, aga eemal olles midagi muud...
2. Korintlastele 10:10 on kirjas: "Jah, tema kirjad," öeldakse,
"on küll kaalukad ja võimsad, kuid ihulikult meie juures olles on
ta nõder ja ta sõna on armetu."
See on see, mida ütlesid korintlased Pauluse kohta.
Paulus väitles epikuurlaste ja stoikutega Ateenas.
See, mida ta kõneles, oli ülem kui see,
mida rääkisid filosoofid Kreekas.
Inimesed aga otsisid temas vigu ja nägid seda,
mida ta ei suutnud teha.
Nad keskendusid sellele, kui armetu ta oli.
Ta nimetab end Kristuse pärast arust ära olevat.
2 Kr 11:1 on kirjas: "Oh, et te salliksite ometi
pisut minu rumalust! Te ju sallite mind!"
Ka mina palun, et te salliksite mind!
6. salmis on kirjas: "...kui ma olengi koolitamata kõnekunstis."
Paulust ei õpetatud kunagi suhtlema.
Ta kõneleb nõtrusest 30. salmis: "Kui tuleb kiidelda, siis ma kiitlen
oma nõtruse üle."
On mõned inimesed, kes tunduvad nägevat Paulust
kui väikest kokutavat haiglase välimusega küürus meesterahvast.
Meest, kelle teenistused tundusid nii igavad, et kord, kui ta kõneles,
kukkus üks poiss kolmanda korruse aknast alla ja suri.
Piibel kirjeldab, kuidas Paulus läks ja heitis tema peale ning
uskus tema tervenemisse ning too ka sai terveks.
Minu hüpotees on see, kui Paulus laskus selle poisi
kohale ja uskus tema tervenemisse, siis poiss avas oma silmad ning
lausus, et tõuseb küll üles, kui Paulus ta pealt ära tuleks.
Kõige selle juures, mida Paulus polnud, oli määrav see, mis tas oli!
Ma usun, et Pauluse suurim talent oli võime teada,
kes ta oli ja kes ta polnud!
See on ka üks määravaid asju armus elamises.
Kuulake 2. Kr 8:12: "Sest kui on olemas valmidust,
siis on see meeldiv selles, mis kellelgi on, mitte selles,
mida tal pole."
Vahel proovime võidelda selle vastu, milleks oleme loodud.
Pastorid tahavad olla ärimehed ja vastupidi
ning ülistusjuhid tahavad olla rokkstaarid.
On igasuguseid inimesi, kes püüavad olla need, kes nad tegelikult pole.
On traagiline vaadata, kuidas inimesed saavad haiget,
püüdes olla need, kelleks Jumal ei ole neid kutsunud.
Usklikena pole meil kahtlust, et on meile antud isiklik arm.
Selles armus olles, võime teada Jumala tõotusi
ning kogeda Jumala õnnistusi oma elus.
Olen ka eelnevalt jutlustanud nendele kirjakohtadele toetudes.
Loeme neid koos.
Pange tähele, kui selgelt Paulus end väljendab.
Ta teab, kelle sekka ta end ei arva ja kes ta ei proovigi olla.
Tõuseme koos püsti ja loeme Jumala Sõna koos.
Mina loen ja teie hüüate kaasa iga "ei" sõna, mis seal on.
2. Kr 10:12 on kirjas: "Me ei söanda endid nende sekka
arvata või nendega kõrvutada, kes end ise teile soovitavad,
sest nemad ei mõista, et nad mõõdavad end iseendaga
ja kõrvutavad end iseendaga.
Aga me ei taha kiidelda mõõtu pidamata, vaid selle korra
mõõdu kohaselt, mille Jumal meile on mõõduks määranud,
et jõuda ka teieni. Ei ole ju nõnda, et me end küllalt ei pinguta,
nagu me ei olekski teieni ulatunud, sest me oleme ju
Kristuse evangeeliumiga teieni jõudnud.
Me ei kiitle mõõtu pidamata võõraste vaevaga, meil on aga
lootus, et kui teie usk teie sees kasvab, siis kasvame ka meie
üliväga meile määratud korra kohaselt,
nii et me võime kuulutada evangeeliumi teist kaugematele
maadele, kiitlemata sellega, mis on juba valmis kellelegi
teisele antud korra kohaselt. Kes tahab kiidelda,
kiidelgu Issanda üle!
Kõlblik ei ole ju see, kes ennast ise soovitab, vaid see,
keda soovitab Issand."
See oli võimas lugemine!
13. salmis rääkis Paulus elamisest sellest armust,
mille Jumal on usu mõõdu järgi meile andnud.
Teisisõnu, elada mõistes seda, et me ei pea elama,
proovides olla keegi teine.
See ongi koht, kus on Jumala tõotused.
Pidevalt rääkides armus elamisest, toob ta välja mida me teeme
ja mida me ei tee.
Ta räägib sellest, et me ei kiitleks mõõtu pidamata
ega võrdleks ning klassifitseeriks iseend.
Need, kes nii teevad, ei talita targalt.
See, mida ta sellega öelda tahtis, on, et me ei prooviks elada
oma elu eneseõigustustes.
Me ei proovigi leida eneste seast kõige tähtsamat inimest.
Kas teate, et elades armus, õpime vahet tegema
väärtusel ja tähtsusel?
Mõned inimesed, kes elavad väljaspool seda armu,
proovivad olla väga tähtsad ning näevad palju vaeva,
et tunda end tähtsatena.
Kuid, kui koged seda, et oled väärtustatud
ning ka sinu jaoks kehtivad Jumala tõotused, suudad ka mõista,
et su kutsumus on tähtis ja ka Jumala eesmärgid
su elu jaoks on tähtsad.
Kui elad selles armus, ei püüa sa elada
rahuldades sisemist vajadust tunda end tähtsana.
Kuid kui hakkad mõistma, kui väärtuslik sa oled
ning elad seda välja, mõistad, et kõige selle taga on Jumal.
Sa oled väärtuslik! Tõesti oled!
Oled Jumala käte töö ja loodu. Efeslastele 2:10 ütleb:
"Sest meie oleme Tema teos, Kristuses Jeesuses loodud heade
tegude tegemiseks, nii nagu Jumal on juba
enne meile seadnud, et me teeksime seda."
Arvan, et üks põhjusi on see, et paneme mängu oma ego,
mis jääb meile ette, sest me püüame panna kõik
iseenese ümber keerlema.
Sina ja sina ise on kaks erinevat asja.
Ma armastan kirjakohta Galaatlastele 2:20.
"Nüüd ei ela enam mina, vaid Kristus elab minus."
Kui mina nüüd enam ei ela, vaid Jeesus elab minu sees,
siis milles seisneb vahe?
Vahe on selles, et olen surnud, mu ego on ristilöödud.
Oma ego tuleb maha matta! See on see osa meist,
mis tihti tahab olla tähtis. See osa meist on see,
mis ajendab tegema asju valedel eesmärkidel.
Sinu potensiaal on Jumala tõotustes. Oled väga väärtuslik.
Lase iseendal ja oma egol surra ning mõista tõeliselt,
mis on kirjas 1. Peetruse 5:5:
"Jumal paneb suurelistele vastu, aga alandlikele annab armu."
Kui ma olin 18-19-aastane, lõpetasin Piiblikooli.
Kasvasin üles Uus-Meremaal, kus mu isa oli pastor.
Tema oli ka see, kes võttis mind kaasa Sidneysse, Austraaliasse.
Kui olin 19-aastane, paluti mul jutlustada ühes kirikus,
Neutral Bays. See oli väga suur asi minu jaoks. Olin noor.
See oli väga hirmus kogemus.
Pilgutasin kogu aeg oma silmi. Pilgutasin nii palju, et Bobbie
nimetas mind pilgutavaks pastoriks. Lennukiga tagasi koju sõites
mäletan, kuidas mõtlesin, et olen rahvusvaheline kõneleja.
Tundsin end tähtsana. Saabudes Wellingtoni,
oma kodulinna, olid mu sõbrad mind juba lennujaamas ootamas.
Lendamine tol ajal polnud veel nii tavaline.
Vaatasin oma sõpru ja mõtlesin, et olen rahvusvaheline kõneleja.
Pakkusin abi ühele naisterahvale, kellel oli mitu pagasit.
Huvitav on see, et ta transportis mõnes kotis
apelsine Austraaliast Uus-Meremaale. Tänapäeval seda teha ei saaks.
Mäletan, et mul oli uhke tunne. Treppidele astudes vaevu kuulsin
naist ütlemas, et vaataksin ette, sest astmed on väga libedad.
Otse loomulikult prantsatasin ma kohe istmikule.
Võin rääkida terve jutluse oma treppidel kukkumistest.
Libisesin kõik trepiastmed ülevalt alla oma tagumiku peal.
Ma ei unusta seda kunagi, sest mul oli väga häbi
ning mu äsja uhkust tundnud pea vajus alla.
Mäletan kolme asja sellest olukorrast väga selgelt.
Esiteks seda, kuidas need apelsinid minust eemale veeresid.
Teiseks seda, kuidas mu sõbrad akna taga kõht kõveras naersid.
Kolmandaks mäletan, kuidas mu isa kõndis minust mööda nii,
nagu ta poleks mind kunagi tundnudki.
Me tõesti võime elada oma elu nii, et proovime kõigest
väest olla tähtsad. Kuid kui elame oma elu nii,
et me väärtustame seda Jumala poolt antud elu ja Tema kutsumist,
siis oskame elada oma isiklikus armus keskendudes Temale, kes on tähtis.
Paulus oli Jeesuse Kristuse apostel. On näha, et ta teadis
väga täpselt, kes ta oli Kristuses. Ta kõne oli kindel ja autoriteetne,
kui ta kõneles talle antud armust.
Paulus kirjutab: "Paulus, Jumala tahtmisel Kristuse Jeesuse
apostel - pühadele, kes on Efesoses, ja usklikele Kristuses Jeesuses..."
Paulus teadis, kes ta oli, kuid teisalt teadis ta ka seda,
et ta oli inimene oma katsumuste ja raskustega.
Ta rääkis mitmetest proovilepanekutest,
mis tõid talle ka kannatusi. Ta rääkis, kuidas teised inimesed
nägid teda. Samaaegselt oli ta keset vastuseisu ja süüdistusi.
Ometi ei tundunud see kõigutavat tema kindlust ja teadmist
sellest, kes ta on Kristuses.
Ma tõesti usun, et üks võtmeküsimusi on tunda end
kindlana selles, kes me oleme ning näha end läbi Jumala silmade.
Tunnistada seda, et Ta lõi meid eesmärgiga!
Seejärel elada oma elu tundes end hästi selles,
kelleks oleme loodud. Olles rahul ka sellega, kes me ei ole!
On palju asju, mida oskame teha, kuid on ka palju neid, mida me
eales pole võimelised tegema. Minust ei saa kunagi sportlast.
57-aastase mehena olen sellega rahul.
Palju tähtsam on teha seda, milleks meid on loodud.
Koguduse ja teenistuse juhtimises on mul oma tugevused.
Tean, et vajan enda ümber inimesi, kes kompenseerivad neid kohti,
kus ma pole nii tugev. Täna ja praegu ei mõtle ma,
miks ma ometi pole parem milleski muus.
Tänan Jumalat selle eest, et võime aina rohkem tunda end hästi
oma enese nahas. Paulus ütleb, et meie ei kiitle iseenesest ega
võrdle end teistega. Ometi ta teadis täpselt, kes ta on.
Tahan meid kõiki väga julgustada selles suunas elama.
Võtmeks on mitte end üle tähtsustada,
vaid teada, kes oled Kristuses.
Usun, et vahel võib olla üsna raske panna tähele
inimesi enda ümber. Usun, et see hetk,
kui otsustame olla teadlikud enda ümber olevatest inimestest,
on see võimalus olla teistele toeks.
Samuti saame ka ise julgustatud teiste inimeste läbi.
Ühel õhtul mängisin ühes baaris kitarri.
Õhtu lõpuks oli jäänud üks paar saali.
Mul oli võimalus nendega kõneleda.
Õhtu lõppes nii, et palvetasin selle naisterahvaga,
et ta võiks Jeesuse oma ellu vastu võtta. See puudutas ka mind väga.
Paar nädalat hiljem sattus minu kätte ajalehet, kus kirjutati
sellest samast paarist. Nad tegelesid väga ohtliku
narkoäriga. Nad tapeti une pealt, sest nad tahtsid sellest tegevusest
pääseda. Olin väga mõjutatud sellest, et Jumal andis mulle
võimaluse palvetada koos selle naisega.
Too õhtu oli tavaline õhtu.
Tegin asju, mida ikka ürituse lõppedes tegin.
Pakkisin tehnikat kokku. Jumal lihtsalt kasutas seda õhtut,
et muuta nende inimeste elu. Jumal tõesti tahab puudutada
inimesi iga päev ja igal ajal. Ka kõiki neid, kellest tänaval
mööda kõnnime. Meie kõigi kaudu.
Ehk olen lasknud mööda ka miljoneid võimalusi tänaseks.
Iga päev ja iga hetk on meil tegelikult võimalus aidata
inimestel kohtuda Jeesusega.
Ärgem laskem seda mõtet endist mööda minna!
Isiklikus armus elamiseks on meil vaja ilmutuslikku mõistmist sellest,
kes me oleme Kristuses ja mida oleme kutsutud tegema.
Aadressil www.hillsongtv.com on võimalik lugeda
"Being Comfortable In Your Own Grace" õppe-CD
soetamise kohta lähemalt.
Tähtis on mõista imelisi võimalusi ja õnnistusi, mis kaasnevad
isiklikus armus elamisega. Veel on võimalus endale osta
"Colour Conference 2012 lindistus", kus kõnelevad
Bobbie Houston, Beth Moore ja Priscilla Shirer.
Võid elada armus ja soosingus, mida Jumal tahab, et sa kogeksid!
Lisainfot leiad: www.hillsongtv.com
Ma tõstan oma silmad Et näha Su palet
Tean, et abi tuleb Sinu nime appi hüüdes
Kõiges olen hoitud Sinu armu läbi
Ma jooksen ega väsi
Tõusen Jumala abiga
Oma lootuse ma panen Jeesuse nimele
Nüüd laulab minu hing
Sinu armastusel pole lõppu
Ma võin armastada Sest Sina armastasid mind enne
Ma andestan sest Sina andestasid minule
Sinu armastus muudab mind
Sina täidad mu elu Uue lootusega
Nüüd laulab minu hing
Sinu armastusel pole lõppu
Nüüd laulab minu hing
Sinu armastusel pole lõppu
ÄRKAMINE
Midagi on sinu sees toimumas.
Sinu iseloomu kasvatatakse ja muudetakse.
Sinu juured lähevad sügavale mulda.
Sa kasvatad usalduse, kindluse ja tugevuse.
Sa saad tõusta vaid nii kõrgele, kui sügaval on su juured.
Ära põlga madalat algust. See on tee kõrgustesse,
kuhu Jumal sind tõsta tahab.
Jumal on mind kutsunud. Ta on mind varustanud.
Sinu arvustused ei saa mind kõigutada.
Ma olen see, mida Piibel minu kohta räägib.
Mõista seda, kes oled Kristuses!
Sa oled Jumala laps, Tema pärija!
Sa võid kritiseerida ja üritada peatada Jumala tööd.
Ometi, kui Jumal on minu poolt, võid sa olla minu vastu,
aga sa ei saa peatada Jumala tööd. Ta on peatamatu.
Ühes Armastuses, Vaimus ja üksmeeles käies,
laiendame üheskoos Jumala kuningriiki maa peal.
Üks mulle väga südamelähedane ettevõtmine on Hillsongi juhtide
võrgustik. Selles ühendavad inimesed jõud Kristuse koguduse
abistamiseks. Hillsongi koguduse eesmärk on jõuda inimesteni
ja teha kõike seda, milleks Jumal meid igaüht on kutsunud.
Me oleme saanud häid sõpru Hillsongi võrgustiku kaudu.
Kogudustevaheline suhtlus on saanud hoogu juurde.
Niisamuti ka üksteise teenimine.
See võrgustik on pidevalt kasvav ja arenev. Astugem üheskoos välja,
et Jumala tahe võiks saada tuntuks kõikjal.
LIITU, VARUSTA & TEENI LIGIMEST Hillsong leadership network.
Tänan, et olite meiega. On suur au kõneleda inimestele
elust, mis on Jeesuses Kristuses. Piibel on aegumatu raamat.
Piiblis kirjeldatakse mitmeid olukordi, kus arvatakse,
et pole lootust. Ometi ka Vanas Testamendis on viiteid sellele,
et Jeesuse elu andestus ja tõotused on kõigile saadavad, kes annavad
oma elu Temale. Jumal väga õnnistagu teid! Tänan, et olite meiega!
Ärge unustage, et parim on veel ees!
Tõlge: Triin Pöör